BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANBL. BAND. 4. N:0 12. 21 



inom sidofjärdarnc genom bottentrösklar äro skiljda frän dem 

 inom hufvudrännan och hela området, livad de större djupen 

 beträffar, afskiljdt från den yttre skärgården genom 2 a 3, 

 bakom hvarandra liggande lineer af bottentrösklar. 



Det är i allmänhet tydligt att, om en djup bassin står i 

 förening med hafvet medelst ett grundare sund, hvars dimen- 

 sioner likväl äro tillräckliga för att tillåta ett ständigt utbyte 

 af vatten mellan l)assinen och hafvet, så kan inom bassinen, 

 äfven på dess största djup, ej förekomma saltare vatten än 

 det som finnes, eller under en viss tid förut funnits på det 

 största gemensamma djupet, d. v. s. det största djup, på hvil- 

 ket en horlzontal linea kan dragas mellan båda vattenom- 

 rådena utan att afbrytas af land. Dervid förutsattes att vattnet 

 inom bassinen ej hinner märkbart koncentreras genom af- 

 dunstning. ]\Ien om en dylik bassin har ett betydligt till- 

 flöde af flodvatten från motsatta sidan, så kan inträffa att salt- 

 halten inom bassinen öfverallt nedsjunker under den storlek, 

 som i hafvet anträffas på det största gemensamma djupet. 

 Nödvändigt inträder detta förhållande, om nämnda djup ej är 

 tillräcklio-t för att tillåta en ständiw bottenström från hafvet. 

 Men äfven om sådan eger rum, kunna de vattenlager inom 

 bassinen, som ega lika salthalt med de utanför bassinen på 

 det största gemensamma djupet befintliga, inom den förra 

 sjunka betydligt djupare; detta är förhållandet inom Stock- 

 holms innerskärgård. 



För att söka närmare utreda denna fråga, låtom oss fur.^t 

 antaga att ]Mälarens och Östersjöns A^attenhöjder vore kon- 

 stanta, och att således både den ixtgående ytströmmens och den 

 deraf förorsakade bottenströmmens hastighet ej ändrades ai' 

 vexlingar i vattenhöjden, samt vidare att vattnet inom inner- 

 skärgårdens bassin, från ytströmmens undre nivå ända till bas- 

 sinens botten, hade en lika stor salthalt, som inom den yttre 

 skärgården på samma djup förekommer. Kalla vi den mängd 

 flodvatten, som i tidsenheten tillföres bassinen, för a och 

 mängden hafs vatten, som under samma tid ditföres af botten- 

 strömmen, för h, så måste tydligen den i tidsenheten utflö- 

 dande vattenmängden vara a -\- b, emedan vattenhöjden eljest 

 ej kunde blifva oförändrad. ]\Ien i den utflödande vatten- 

 mängden bör då innehållas en qvantitet flodvatten, som är 

 < a och en qvantitet hafsvatten, som är >■ b, ehuru bådas summa 

 utgör a -f b. Ty inom alla områden af bassinen eger en 



