34 EKMAN, MÄLARDALENS VATTENOMRÅDEN. 



tacret i Mälaren vid Marieberg nära Stockholm den 29 April 

 1874, O.oL^yj klor och 0.iu45 saltbeståndsdelar per litre. Enligt 

 de grunder jag ofvan angifvit beräknas deraf 4.7:^ kub. cent. 

 Ostersjö-vatten per litre, innehållande O.i>350 gr- hafssalt ; den 

 återstående saltmängden. 0.og8!I gr-, innehållen i 995.27 cc. 

 sötvatten, motsvarar 0.0()92 gr- sötvattensalter per litre, då jag 

 deremot i vestra delen af Mälaren blott fann 0.0530 gramm. 

 Der jag i det följande beräknat totalmängden salter för så- 

 dane vattenprof, som tagits mellan Stäk-ön och Björnholmen, 

 eller mellan Björnholmen och saltsjön, har jag derför användt 

 talet 0.07 för de sednare och O.i för de förra som ungefärligt 

 uttryck för sötvattnets egen salthalt per litre. 



Det är för öfrigt tydligt att klorhalten och salthalten i 

 Hoder, elfvar och bäckar måste vara underkastad vexlingar 

 af flera orsaker. Ju hastio;are och i iu större mäno-der me- 

 teorvattnet passerar öfver jordytan ocli genom jordlagren in- 

 nan det samlas i vattendragen, desto mindre blir dessas halt 

 af upplösta mineraliska ämnen; ju mindre jordlagren nyss 

 före inträffad nederbörd förut varit uttvättade, desto större 

 blir den nyssnämnda mängden; de olika årstiderna måste 

 bland annat i dessa hänseenden medföra olika omständigheter. 

 Dessa variationer måste i en sjö, hvarigenom ett vattendrag 

 tager sin väg, blifva desto mindre märkbara i mån som sjöns 

 iljup och omfång äro stora, och det tillströmmande flodvatt- 

 nets klor- och salthalter måste derföre komma att ligga än 

 öfver, än under de motsvarande talen för insjöns vatten. 1 

 Mälarens norra förorcniuo-ar blifva dessa variationer måhända 

 ej mycket utjeranade till följe af dessa fjärdars ringa bredd, 

 och man torde sålunda kunna förklara att Ekolns vattnet 

 kunnat visa en så olika klorhalt som O.oiif) enligt min och 

 0.0091 enligt Prof. Alméns bestämning, utan att detta behöft 

 bero på inmängning af hafsvatten i det förra fallet. Vår 

 kännedom om sötvattuens förhållande i dessa afseenden är 

 emellertid ännu allt för ofullkomliga), för att kunna mcd- 



') Omsorgsfulla och omfattaude uudersökiiiugar af våra förnämsta 

 tiodsystemer med afseende så väl på vattnets mäugd som dess beskaffen- 

 het under olika årstider hafva ännu ej blifvit utförda; de skulle likväl 

 vara bland de vigtigaste hydrografiska uppgifter, som i vårt land före- 

 ligsa till bearbetning. 



