48 EKMAX, MÄLARDALENS VATTENOMRÅDEN. 



Mälaren. I motsats till skärgården, livaiest de största 

 variationerna i salthalt egde rum i ytlagren, är det här djup- 

 vattnet, som visar de anmärkningsvärdaste vexlingarne i salt- 

 halt. Inom skärgården förorsakas nemligen förändringarue 

 af det på hafsytan utgjutna flodvattnet, men här tvärtom af 

 det på bottnen inströmmande hafsvattnet. Dessa omständig- 

 heter, jemnte den i allmänhet lägre salthalt hos bottenvattnet, 

 som förorsakas af den synnerligt grunda bottentröskelu vid 

 Norrström, samt den mycket obetydliga sältan i ytvattnet 

 karakterisera j\Jälarens östra del jemförelsevis med skär- 

 gården. 



Då det inströmmande saltvattnet måste vara särdeles be- 

 näget att sjunka till bottnen och följa dess lutningar, när det 

 kommer in i ett så lätt vatten som Mälarens, så måste botten- 

 trösklarnes beskaffenhet här hafva ett mycket stort inflytande 

 på hafsvattnets fördelning. Man flnner också af tabellen att 

 de 3 bottentrösklarne mellan Kersön och Lofön å ena sidan 

 och fastlandet å andra förmått att sätta en gräns för botten- 

 strömmens framträngande inom nordvestra segelleden längre 

 iin till norra ändan af Lofön. Innanför den första af dessa 

 trösklar, den vid Kersö södra udde, är hafsvattens-procenten 

 på djup af 4 famnar och derunder nästan densamma som] på 

 andra punkter mellan Kersön och Stockholm. Men på andra 

 sidan om de 2 första bottentrösklarne, af hvilka den i när- 

 heten af Drottningholm blott har 5 famnars djup, är salthalten 

 så förminskad, att man vid Kanaan träflar 7V4 ?» hafs vatten 

 först på 12 famnars djup, ehuru samma salthalt vid Kersö 

 södra udde finnes på ungefär 5 famnars djup; och i Löfsta- 

 fjärden, på andra sidan om alla o trösklarne, fanns på 3H 

 famnars djup blott '3 volumsproccnt hafsvatten. 



Hufvudmassan af det saltvatten, som under uppsjötiden 

 år 1874 inkommit i Mälaren, hade, enligt hvad tabellen visar, 

 samlat sig inom den sydvestra segelleden, hvars område också 

 ligger mera i vägen för uppsjöströmmen och hvars botten - 

 trösklar i allmänhet äro djupare. Dock visar sig ett märkbart 

 inflvtande äfven af dessa djupare bottentrösklar, t. ex. den 

 vid Kungshatt. Hafsvattensprocenten var nemligen der från 

 4 famnar till 9 (största gemensamma djupet) vmgefär lika stor 

 på ömse sidor af tröskeln, men på större djup blef den 

 mycket mindre på yttre sidan; den var t. ex. på inre sidan 

 22 % vid 12 famnars djup, men p;i den yttre blott 13 "/o på samma 



