iJlHANG TILL K. SV. VET.-AKAU. HANDL. BAND. 4. X:0 12. 51 



nämnda reaktionsströni ej kan spisas från saltsjön till följe 

 af bottentröskeln vid Stockholm, så måste vattnet inom det 

 område, i hvilkct reaktionsströmmen kan ega mm, eller ofvan 

 (3 famnars djup, blifva alltmer utspädt i närheten af Stock- 

 holm och alltmer salthaltigt i närheten af Bockholmssund, 

 emedan bottnens saltvattenspartiklar ständigt af reaktions- 

 strömmen transporteras i denna riktning. Ar denna förkla- 

 ring riktig, så böra tydligen också större skillnader i salthalt 

 på olika djup anträffas i Stockholms trakten, än i den mot- 

 satta ändan af sydvestra segelleden. Ty vid den slags slutna 

 hvirfvelrörelse, som den nämnda reaktionströmmen bildar 

 med en del af ytströmmen, måste inom den östra ändan af 

 området en likformig diffusiou af saltvattnet försvåras deri- 

 genom att sötare ytvatten der ständigt drager sig mot djupet, 

 men i den motsatta ändan en sådan likformig diftusion under- 

 lättas derigenom att den salta reaktiousströmmen företrädes- 

 vis der stiger mot vtan. En blick på tabellen visar att denna 

 slutsats på det mest tilifrcdställande sätt bekräftas af verk- 

 liga förhållandet. Vid Stockholm tilltog nemligen hafsvattens- 

 procenten på O, 2, 4, (i, 8 och 10 famnars djup sålunda : 3.8, 

 4.1, 4.5, 8.1, 11.3, 22.2, men vid Hallunda sålunda: 8.8,8.8,8.8, 

 8.8, 8.9, 9.2, och för de mellanliggande punkterna falla de 

 beträifande talen emellan dessa båda ytterligheter. 



Slutligen förtjenar framhållas att äfven den totala salt- 

 mäno-den i hela genomskärninffen från O — 10 famnar har sitt 



o ö o 



maximum närmare den från Stockholm aflägsnare ändan, af 

 sydvestra segelleden. Procentmängden hafsvatten, beräknad 

 i medeltal för alla observationerna på O till 10 famnars djup, 

 blir nemligen för de olika punkterna följande: 



Stockholm Fogelön Kungshatt Vårby Hallumla Ekei-ö 



8.65 7.82 7.29 8.8i 9.05 8.51 



I fall den större likformigheten af salthalten på olika 

 djup inom sydvestra ändan af området skulle ha berott blott 

 derpä, att vattenlagren der, såsom mer aflägsna frän uppsjöns 

 utgångspunkt, hunnit att fullkomligare blandas sedan den tid 

 då uppsjön dit nådde fram, men deremot närmare Stockholm 

 en större olikformighet kunnat underhållas till följe deraf att 

 hvarje uppsjö, äfven en föga varaktig, måste der inverka på 

 salthalten, så borde man med skäl kunnat vänta, att också 

 den totala saltmängden skulle varit betydligt större nära 



