BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 4. X:0 13. 5 



åtfölja de höga lufttrycken. Ofverhufvud äro värme-åskvädren 

 hos oss talrikast, hvilket äfven framgår deraf, att åskvädren, 

 såsom här nedan skall visas, hufvudsakligen förekomma under 

 den varmaste tiden af året och af dagen. Deremot äro åsk- 

 vädren under senhösten och vintern, då hvirfvelstormarna äro 

 talrikast och bäst iitpreglade, hos oss högst sällsynta före- 

 teelser. Detsamma gäller enligt Professor Mohn äfven om 

 östra delen af Norge, under det att ett motsatt förhållande 

 eger rum på Norges vestkust, hvarest åskvädren äro sällsyn- 

 tare under sommaren, men deremot hvirfvel-åskvädren under 

 den kalla årstiden äro både talrika och häftiga. Olika år för- 

 hålla siff dock åskvädren i detta hänseende hos oss olika. Så 

 voro under den kalla sommaren 1871 hvirfvel-åskvädren ovan- 

 ligt talrika i Sverige, det följande året 1872 åter uppträdde 

 värme-åskvädren synnerligen allmänt, stu.ndom åtföljda af ovan- 

 ligt häftiga hagelbyar, som på många ställen förhärjade skör- 

 den och förorsakade skador, såsom t. ex. det fruktansvärda 

 oväder som den 25 Juli rasade öfver Upsala, och hvarunder 

 mer än .5,000 fönsterrutor inslogos i den vester om ån be- 

 lägna stadsdelen. 



Att såsom i Frankrike studera och kartlägga åskvädren 

 för hvarje dag medförer högst betydligt arbete och dryga 

 kostnader, hvarföre det svårligen för det närvarande låter sig 

 göra hos oss. Andamålet med närvarande uppsats är derföre 

 endast att meddela en statistik för åskvädren under de första 

 5 år, som förflutit sedan dessa arbetens organiserande. Ask- 

 vädrens och de dem åtföljande fenomenens talrikhet, samt sättet 

 och tiden för deras uppträdande äro vigtiga faktorer i ett 

 lands klimat, och vi våga derföre hoppas, att följande bidrag 

 till vinnande af kunskap derom ej skall sakna intresse. 



Innan vi öfvergå till vårt egentliga ämne, förutskicka vi 

 följande anmärkningar. Såsom åskvädersdagar hafva vi, i öf- 

 verensstämmelse med beslutet på meteorologiska kongressen 

 i Wien 1873, endast betraktat de dagar, på hvilka åskan på 

 den ifrågavarande stationen blifvit hörd. Hvad som skall be- 

 traktas såsom ett åskväder är stundom, då flera sådana på 

 samma dag passerat, ej så lätt att afgöra. Stundom hafva 

 närliggande stationer uppfattat saken fullkomligt olika, i det 

 att några hafva betraktat alltsammans såsom ett åskväder och 

 endast angifvit början och slutet af åskan i;nder dagen, andra 

 åter hafva, så snart några minuter förflutit mellan knallarna. 



