1<S H. II. IIILDEBRANDSSON. .\SKVÄDREN I SA^ERIGE 1871 7 5. 



Af Tab. VII finna vi, att den öfvervägande vindriktnin- 

 gen, som i Norrland är rätt sydlig, blir mera vestlig ju mera 

 vi gå mot söder. Detta öfverensstämmer med det resultat, 

 som vi pä annat ställe funnit^), att nemligen den förherr- 

 skaude vindriktningen under Juli, som längs stranden af Bott- 

 niska viken är rätt sydlig, allt efter som vi gå mot söder öf- 

 vergår successive till SSV., SY ocli VSV. Orsaken till detta 

 fenomen är som bekant att söka uti det låga lufttryck, som 

 i medeltal under sommarmånaderna är herrskande öfver den 

 mcdlcrsta delen af den Skandinaviska halfön kring Dovre 

 Fjeld, såsom Mohn uppvisat i sitt utmärkta arbete: l^ie KH- 

 matologie Xoricege.ns. 



Tab. VIII. visar, att den öfvervägande vindriktningen 

 under Juni och Juli är mera sydlig än under de öfriga må- 

 naderna. Olikheten är dock ej serdelcs stor. Den torde möj- 

 ligen i någon mån kunna förklaras deraf, att hvirfvelstor- 

 marna under sommaren i medeltal röra sig mera från S — N. 

 under hösten, och vintern dcrcmot mera från V — O. 



I följande Tab. IX. hafva vi sammanställt observationerna 

 öfver molnens eåug under åskvädren för de serskilda delarna 

 af landet. 



') Hildebrandsson: Vindaruas fveqvens i Sverige under .Jaim.-iri och 

 Juli. Öfvers. af K. Vet. Äkad. Förh. 1869. 



Tab. IX. Molnens gång under åskväder. 



Lugnt. 



SV. v. 



NV. 



S:a 



1871 



1872 



1873 



1874 



1875 



S:a 



1871 



1872 



1873 



1974 



1875 



S:a 



6 



107 



28 



O 



2 



2. Svealand. 



15,5 



72 

 22,5 

 15 

 45,5 



249 



355 

 405 

 196 



288 



1493 



421 



980 

 570 

 263 

 538 



2772 



