BlUANG TILL K, SV. VET. -AK AU. IIANDL. BAND. 4. N:n 13. 19 



Häraf synes, att i allmänhet molnen komma från samma 

 väderstreck, som vinden. Molngåugens riktuina; afviker dock 

 i medeltal något litet åt Jiöger om vindriktningen. Detta re- 

 sultat öfverensstämmer med det, som vi på annat ställe funnit 

 för cirri-molnens gång ^). Vi funno nemligen i denna upp- 

 sats, att cirri-molneu i närheten af centret i ett barometriskt 

 minimum i det närmaste röra sig parallelt med vindens rikt- 

 ning vid jordytan, men att deras rörelse afviker åt höger om 

 vindens ju mera vi aflägsna oss från centret, till dess att de 

 båda riktningarna i närheten af centret för ett barometriskt 

 maximum blifva nästan rätt motsatta. Det är utan tvifvel af 

 intresse, att samma afvikelse åt höger, om och i betydligt 

 mindre grad, tyckes förekomma äfven hos de lågt gående 

 åskmolnen. 



Vid åskväder antecknas äfven det väderstreck, hvarifrån 

 åskvädret tyckes komma och det, i hvilket det aflägsnar sig, 

 på så sätt, att de väderstreck antecknas, i hvilka första och 

 sista åskknallen blifvit hörd. Ur dessa data hafva beräknats 

 tabeller öfver åskvädrens gång öfver observationsorten. Ee- 

 sultaten öfverensstämma nästan fullständigt med de i före- 

 gående tabell funna, hvarföre vi ej anse nödigt, att här an- 

 föra dem. 



4. Åskvädrens styrka. 



För att erhålla ett begrepp om åskvädrens styrka anteck- 

 nas af observatörerna molnens hastighet, blixtarnas, dundrets, 

 regnets och haglets styrka efter ungefärlig uppskattning från 

 O — 4, samt vindstyrkan i skalan O — 6. Af dessa iakttagelser 



') Hildebeandsson: Essai sur les courants supérieurs de Tatmospliére 

 dans leurs relation aux lignes isobarométriques. Actes de la Soc. 

 Roy. des sciences d'Upsal 1875. 



