10 SILJESTRÖM, OM GASERNAS ELASTICITET. 
dast med yttersta kanten) hvilat, äro mycket smala, och hvila 
sjelfva på det smala, på kant stående mellanstycket cc, hvilket 
förenar de båda segmenterna dd, som hvila på bottnen och 
tjena till stöd för det hela, så att intet hinder varit för isen 
att packa sig under sjelfva kärlens bottnar. 
Under dessa omständigheter kan jag icke annat än anse 
det i högsta grad antagligt, att luften uti reservoirerna allt- 
jemnt befunnit sig vid en temperatur af 0", och framförallt. 
att, om äfven, mot all förmodan, i något fall någon afvikelse 
härifrån ägt rum (man vet huru svårt det är att bibehålla en 
absolut konstant temperatur), denna afvikelse måste hafva va- 
rit af ingen nämnvärd betydelse inom tiden för två konseku- 
tiva observationer, hvilka, enligt hvad förut nämnts, i allmän- 
het ägt rum inom + timme; och då mindre vigt legat derpå, 
att temperaturen varit absolut 0”, än derpå att den vid de ob- 
servationer, som bordt sinsemellan sammanställas, varit kon- 
stant, så tror jag mig hafva skäl till den slutsatsen, att intet 
fel af ringaste betydelse för hufvudfrågan kan genom här 
antydda orsaker hafva blifvit begånget i afseende på tempera- 
furen hos luften (eller gasen), som utgjort föremål för under- 
sökning. 
Deremot är klart, att en källa till fel ligger uti den om- 
ständigheten, att luften, som varit innesluten i en del af rören 
CC, DD, EE, äfvensom i manometrarne öfver qvicksilfver- 
ytan, icke varit omgifven af is, utan utsatt för den yttre luf- 
tens åverkan. Men som denna luftvolym icke utgjort in maxi- 
mo, d. v. s. när qvicksilfret stått lägst i A-manometern, ens 
dv af reservoirernas A och B£ volym, så skulle i alla fall, 
äfven om temperaturen af den förstnämnda luftvolymen varit 
lika med rummets, eller 9 å 10 grader, det möjliga felet ut- 
gjort en mindre qvantitet, än man i allmänhet kan hoppas att 
med vanliga termometriska medel med någon säkerhet be- 
stämma. Och tar man i betraktande, att åtminstone den i 
metallrören CC, DD, EE inneslutna luften omöjligen kan 
hafva haft den yttre luftens temperatur, enär genom ledning en 
betydligare afkylning måst fortplantas från rörens i isen ned- 
sänkta delar, äfvensom att volymen af det skadliga rummet i 
manometern GH (som härvid väsentligen är af inflytande) 
sanska hastigt förminskas och redan efier de första förtunnin- 
garne blir ganska obetydligt, så finner man att något af den 
ifrågavarande orsaken uppkommet fel icke kan i nämnvärd 
