35 SILJESTRÖM, OM GASERNAS ELASTIGITET. 
föresatt mig någon så beskaffad uppgift, skall jag icke tillåta 
mig att ingå uti några utförligare teoretiska betraktelser, utan 
vill i det fallet endast göra ett par antydningar. 
Tänker man sig att qvantiteten 7 o9begränsadt mer och 
mer tilltager, med aftagande värden af a, så kan man äfven 
tänka sig att £ ännu har ett märkbart värde, då a är väsent- 
ligen = 0) "och ' att > = & är ett gränsvärde för denna qvan- 
titet. I detta tillstånd skulle således gasen hafva eterns grund- 
egenskap (= elasticitet utan tyngd). Arfven finner man, att 
luften under sådana omständigheter kan existera såsom gas 
vid hvilken förtunning som helst, och att således den föreställ- 
ning, som en del fysici och matematici synas haft, att det 
skulle gifvas en gräns för förtunningen, der luftens elasticitet 
vore. = 0, och luften i sjelfva verket upphörde att vara en 
gas, måste vara felaktig. Tvärtom skulle man i viss mening 
kunna säga, att, 1 fall öfriga gaser hafva i detta fall samma 
egenskap som luften, en gasformig kropp blir mer och mer: 
gas, ju mer den förtunnas.. Det gasformiga tillståndet är så- 
ledes (eller kan vara), åt denna sida räknadt, permanent; hvil- 
ket svårligen skulle vara förhållandet, om ej det vilkor vore 
uppfylldt, som de här åberopade observationerna gifva vid 
handen. S 
Regnault har, såsom bekant, funnit att åtskilliga andra 
gaser 1 förevarande afseende förhålla sig lika med luften, men 
att vätgasen derifrån gör ett märkvärdigt undantag, i det de 
ifrågavarande variationerna hos denna kropp gå i en alldeles 
motsatt rigtning; och utgående från den åsigten, att mariotte- 
ska lagen är rätta uttrycket för ett fullkomligt gastillstånd, 
samt fästande sig hufvudsakligen vid frågan om gasernas sam- 
mantryckbarhet, säger han, att vätgasen (som gör ett större 
motstånd mot sammantryckning än den enligt mariotteska la- 
gen borde göra) visar sig såsom en »gaz plus que parfaity — ett 
yttrande, som lätt torde kunna missförstås. I sjelfva verket 
är det egentligen icke åt denna sida som en gasformig kropps 
större eller mindre fullkomlighet såsom gas är att söka. Den 
ene gör större, den andre mindre motstånd mot kompression; 
den ene kondenseras vid ett lägre, den andre vid ett högre 
tryck (och man torde knappt kunna betvifla, att de alla låta 
komprimera sig ända till kondensering, huru svårt det än i 
- 
