BIHANG TILL. K.. SV. - VET:-AKAD. HANDL. BAND 26 NIO Le 00 
det skulle vara möjligt att experimenrtelt bestämma förhållan- 
det med gasernas elasticitetsförändringar vid mycket låga pres- 
sioner, - jag likväl trott mig böra, så pass vidlyftigt som skett, 
uppehålla mig vid resultaterna af dess: preliminära obser- 
vationer, för att derigenom desto bättre ådagalägga den 
stora vigten af att en förnyad undersökning med den högsta 
möjliga noggrannhet företages. Emellertid, om än svårig- 
heten af dessa slags försök bjuder den största betänksamhet i 
fråga om antagandet af resultater, tror jag likväl, att de här ifråga- 
varande observationerna äfven ur denna senare synpunkt icke 
äro alldeles oförtjenta att beaktas. Utan att i det fallet vidare, 
än förut skett, fästa mig vid hvad observationerna sjelfva, 
sådana de här ofvan föreligga, innebära, och vid de försigtig- 
hetsmått, till vinnande af den största möjliga noggrannhet, hvilka 
jag förut beskrifvit, är det två omständigheter härvidlag, som 
jag särskilt önskade att framhålla. Den ena, vid hvilken jag 
för min del fäster en synnerlig vigt, är den fullkomliga öf- 
verensstämmelsen vid de högsta af mig observerade pressio- 
nerna med de resultater, hvilka Regnault funnit för luften 
vätgasen och kolsyran. Enligt Regnault borde nemligen vid, 
dessa pressioner ovilkorligen värdet af EN utfalla lägre för 
kolsyran än för luften, men deremot (och detta äfven om en 
sådan vändpunkt finnes, som mina observationer tyckas antyda) 
något högre för vätgasen, såsom det ock i verkligheten befunnits 
och hvilket tyckes mig vara af stor betydelse att visa att åt- 
minstone vid de högsta pressionerna min observationsmetod 
oifvit resultater som gått i en rätt rigtning. Den andra om- 
ständigheten är den, att för kolsyran värdet af — icke af 
tager, utan tvärtom snarare visar en benägenhet att ökas med 
förtunningen, hvilket synes visa, att det icke uti metoden lig- 
ser någon konstant orsak till fel, som kunnat för de öfriga 
oaserna föranleda det observerade aftagandet i värdet af ifråga- 
varande qvantitet. I alla händelser anser jag uti nu antydda 
förhållanden tillräckliga skäl vara för handen att gifva offentlighet 
åt de af mig erhållna fesulalsena: vare sig att de genom framdeles 
skeende undersökningar af andra äckare komma att bekräftas 
eller möjligen i något hänseende vederläggas. Kunna mina 
preliminära observationer ock endast tjena att framkalla nya 
undersökningar, så att man omsider får fullt ljus uti en fråga, 
