BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAN! 2 N:OÖ öd. igt 
rörväggens i det inre synliga membran. På grenarne och stam- 
marne är förhållandet annorlunda. Här ligga de ej utanpå 
utan snarare inuti, samt äro utomkring omgifna af en nedtill 
tjockare, membranlik, fast, men något böjlig hud eller massa. 
Lägger man en af dessa grenar under mikroskopet, finner man 
att den består af följande delar. Innerst ligger, likasom mär- 
gen i ett träd, en massa fragment af åtskilliga fasta bestånds- 
delar. De flesta utgöras af sandkorn, stycken af musslor, fora- 
miniferer, diatomeer, delar af trädstycken, samt slutligen och 
det i talrik mängd, isynnerhet mot grenarnes spetsar, knippen 
af spicula af spongior, liggande parallelt med grenens längs- 
axel. De mindre grenarnes kärna utgöres nästan ensamt af dessa 
kiselnålar, blandade med nålar af echinoderm-larver. Der 
en sådan bigren mynnar in i modergrenen, skjuter den förras 
af spongiespicula bestående kärna rätt in i modergrenens af 
sandkorn bestående, alltid utan att vidare blanda sig med denna 
sednare af sandkorn bestående. Härigenom synes tydligen, 
att de intagna fragmenten ej ändra sin en gång oifna plats, 
utan bibehålla sitt läge oförändradt. Skulle de i grenarne be- 
fintliga fragmenten tjena till ”Spongians” närande, såsom EHLERS 
förmodar, så skulle nödvändigt ett slags cirkulation försiggå, 
och de en gång intagna ämnena, sedan det närande blifvit 
utdraget, "åter utstötas, för att lemna rum för nya. Ett 
sådant förhållande eger ej rum, och någon anledning finnes 
således icke att antaga dessa inkomna föremål för födoämnen. 
Sjelfva spetsarne bestå oftast endast af en eller två sådana 
kiselnålar. De flesta nålarne äro afbrutna i flera stycken, och 
endast mera sällan träffas hela sådana. De flesta ärd enaxliga, 
raka eller något böjda, och synas tillhöra flera olika arter. 
Att ej spicula tillhöra sjelfva grenarne, utan äro främmande, 
och endast tjena till att förläna styrka åt de annars svaga gre- 
narne, synes deraf, att de flesta äro brutna och trasiga, hvilket 
i motsatt fall ej skulle vara händelsen. 
Så väl grenarne, som stammen beklädas, som ofvan är 
nämdt, af en membran eller massa, som synes vara likartad 
med den inuti maskrörets vägg befintliga membranen, endast 
något tjockare än denna. Denna membran, hvilken nedtill vid 
stammarnes bas är tjockare än upptill vid grentopparne, består af 
likartade, endast till färgen något vexlande lag, hvilka löpa 
parallelt med grenarnes längdaxel, för öfrigt tätt omslutande 
den inre sandkärnan. Emellan denna massas . särskilda lag 
