BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 2: N:0O & 15 
till de nu lefvande, endast aflägse beslägtade med de ännu lef- 
vande Milleporiderna. Denna åsigt är grundad på undersök- 
ningar, för hvilka jag hoppas att framdeles få tillfälle att redo- 
göra. 
Slutligen må här sammanfattas några af de skäl, hvilka 
tala för, att Aulorrhipis ej är en sjelfständig spongia, utan 
endast en förgrening af maskrörets öfre ända. 
1). Saknas hos AZulorrlupis celler eller märken efter sådana. 
2). Finnes ingen särskild gräns mellan grenarne (Aulor- 
rhipis) och sjelfva maskröret. 
3). År det otänkbart, att kiselnålarne och de andra främ- 
mande partiklarne skulle utan påtryckning inkomma i de smala, 
trådfina grenarne, som dessutom äro hårda som kitin eller 
hornämne. 
4). Består maskröret af samma materie, som grenarne 
sjelfva. | 
5). Skulle de främmande kropparne, utifrån småningom 
inträngande i spongian, dels träffas på grenarnes yta, dels träf- 
fas inträngande i den gulaktiga, sandkornen omgifvande massan. 
Detta är nästan aldrig fallet. 
6). Om en del af de främmande kropparna skulle tjena till 
föda åt spongian, borde de ej träffas i kornlaget, utan i ett 
detta omgifvande sarkodlag. Motsatsen är fallet. 
7). Om detta antagande skulle anses obehöfligt, så borde åt- 
minstone en utförsgång finnas för de i stammarne inneslutna 
ämnena och den i smågrenarne befintliga massan ' till slut 
blanda sig med den i de stora grenarne befintliga. Detta är 
ej händelsen. Ju längre ned i stammarne, desto större äro 
de främmande partiklarne. 
För det här beskrifna Terebellid-röret föreslår jag tills vi- 
dare namnet ”Terebella palmata, då det kan synas afgjordt, att 
det tillhör en från Terebella flabellum och Aulorrhipis elegans 
skiljd art. 
