6 CLEVE, BIDRAG TILL JORDARTMETALLERNAS KEMI. 
Försöken utföllo sålunda: 
Toriumoxalat. Torjord. Kolsyra. Torjord Kol At vi 
i procent. i procent. 
I; 1,7135 gr.” 1;o189. or... 0,6286) rs ö0:4G. ÖRE 234,24 
II. 1,3800 gr. O,8210 gr. O,5433 gr. 59,49. 10,74. 203,00 
III. 1,1850 gr. 0,7030 gr. 0,4650 gr. 59,32. 10,70. 234,13 
1V. 1,0755 gr. 0,6398 gr. O,4240 gr. 59,49. 10,75. 233,644 
Medeltalet af dessa försök är 233,97. De bägge atomvig- 
terna äro så nära 234, att detta tal kan läggas till grund för 
beräkningar. i 
Toriummetall. Redan Berzelius lyckades att reducera ka- 
lium-torium-fluorid och -klorid med kalium; äfven Chydeniu 
har erhållit metallen på likartadt sätt. Torjord reduceras icke 
af kol (Berzelius) deremot skall den reduceras af kalium (Ber- 
gemann; enligt Chydenius är reduktionen ofullständig). Me- 
tallen har erhållits i form af ett mörkgrått pulver, som genom 
tryck mot en hård kropp antager metallglans. Eg. v. är en- 
ligt. Chydenius 7,657, 7,795, enligt Bergemann, 7,35 således 
lägre än oxidens. Metallen angripes hvarken af kallt eller 
varmt vatten; i luften förbrinner den med liflig glans. Enligt 
Berzelius angripes metallen ganska trögt af svafvelsyra, äfven 
i värme; enligt Chydenius har kall svafvelsyra ingen inverkan, 
men deremot löses metallen lätt och under vätgasutveckling i 
het syra. Klorvätesyra löser enligt Berzelius toriumpulver med 
lätthet under vätgasutveckling, enligt Chydenius stundom lätt 
stundom trögt; fluorväte angriper icke torium (Berzelius). 
Salpetersyra löser torium lätt enligt Berzelius, trögt enligt 
Chydenius; i kungsvatten löses metallen lätt. Lösningar af 
kaustika alkalier angripa icke torium. 
Toriumoxid, torjord, Th O,. Den torjord, som blifvit an- 
vänd till mina undersökningar, har blifvit framstäld ur torit, 
som erhölls från Riksmusei samlingar, genom det fint pulveri- 
serade mineralets sönderdelning med saltsyra och lösningens 
afdunstning till frånskiljande af kiselsyra. Den torra återsto- 
den utlakades med saltsyrehaltigt vatten, och lösningen mätta- 
des med glaubersalt till afskiljande af ceritoxider. Derefter 
fäldes lösningen med oxalsyra, fällningen glödgades och be- 
handlades med svafvelsyra, hvarefter det erhållna sulfatet 
löstes i vatten och lösningen upphettades till kokning, då 
toriumsulfat utfäldes i form af fina, hvita nålar. Det från 
den heta lösningen filtrerade sulfatet lemnades i ett kärl med 
