Lantan. 
År 1839 upptäckte MosAnDER!), att den dittills såsom cer- 
oxid ansedda metalloxiden innehöll oxiden af ett nytt element, 
som, emedan det länge undgått uppmärksamheten, benämndes 
lantan. Vid fortsatta undersökningar fann Mosander 1842 uti 
ceroxiden en tredje oxid, hvars radikal benämndes didym. 
Mosanders metod att åtskilja de bägge oxiderna grundade sig 
på de svafvelsyrade salternas olika förhållande, då deras i köld 
mättade lösningar uppvärmas. Om man nämligen löser i köld 
till full mättning de blandade oxidernas vattenfria sulfater och 
uppvärmer lösningen till 40”, utfälles företrädesvis lantansul- 
fatet, La, 03,35 03,9 H, Ö, i form af fina, stjernformigt för- 
enade nålar, under det att det mesta didymsulfatet stannar i 
lösningen. Genom att upprepa detta förfarande mångfaldiga 
gånger kan man slutligen erhålla ett ganska rent lantansulfat; 
metoden är dock besvärlig och tidsödande samt erfordrar be- 
tydliga mängder råämne. Att på detta sätt bereda ett från 
hvarje spår didym fullt fritt lantansulfat är nästan omöjligt. 
MARIGNAC?) har funnit, att didymoxalat löses betydligt 
svårare 1 salpetersyra än lantanoxalat och härpå grundade 
ZSCHIESCHE?) en metod att genom partiel fällning med oxal- 
syrelösning framställa ren lantanoxid. Metoden är icke för- 
delaktig. HERMANN?) iakttog, att om en lösning af didymhal- 
tigt lantansulfat lemnas i beröring med basiskt (didymbhaltigt) 
lantansulfat, erhållet genom fällning af det neutrala saltets lös- 
ning med amoniak, utfälles den i lösningen befintliga didym- 
halten och rent lantansulfat stannar i vätskan. Utgående från 
detta förhållande sökte ERK?) af de blandade oxidernas lös- 
1) Pogg. Ann. 46,648; 47,207; 56,503. Förhandlingar vid de skandinaviske 
Naturforskarnes 3:dje möte 1842 s. 387. 
2) Ann. Ch. et Phys. [3] 38,148. 
3) J. £. pr. Ch. 107,65 se äfven HOLZMANN Zeitschrift f. Ch, u. Pharm. 
5,668. 
BJ. pr: Ch.-82,386:- 
5) Zeitschrift f. Ch. u. Pharm. 7,104. 
