BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 2. N:0O 9. 15 
fälle att se dem i naturen och således ej af egen erfarenhet 
kan döma derom.!) 
Vi hafva sålunda funnit lemningar af bottenmoräner — 
bottengruset, ändmoräner — dels verkliga ryggformiga änd- 
moräner dels det s. k. yngre krosstensgruset, af isen fram- 
skjutet eller aflastadt under dess oscillerande rörelser fram och 
tillbaka, hvilket äfven torde böra anses omfatta det under form 
af midtmoräner o. d. på isens yta framförda och vid dess af- 
smältning qvarlemnade materialet — dels slutligen af sido- 
moräner — de sistnämnda skiktade, ofta åsformiga, grus- 
massorna. 5 
Att dessa olika bäddar stundom visa en skarp gräns mot 
hvarandra stundom åter bilda en mer eller mindre tydlig öf- 
vergång, torde väl bero på lokala förhållanden vid deras af- 
lagring samt på isens vexlingar, vid hvilka den framskjutande 
ismassan, i det den våldsamt trycker ändmoränen framåt för- 
orsakar, att den på en sträcka rubbar bottengrusets underlig- 
gande jemna yta och förenar sig dermed, under det längre 
bort allt bibehåller sig oförändradt. 
Krossgruset uppträder likväl ganska ofta under ännu en 
annan form, såsom s. k. svallgrus, men då detta är en hufvud- 
sakligen genom vågsvall förorsakad omarbetning af en del af 
krossgruset, hvilken försiggått under en senare tid, lemna vi 
den här åsido. 
Till bildningssättet, men sannolikt icke till bildningstiden, 
betydligt skildt från krossgruset är det s. k. rullstensgruset, 
hvars tillkomst för närvarande af olika forskare förklaras på 
fullkomligt olika sätt. Jag anser mig dock nu icke böra be- 
fatta mig dermed, då detta är en sak, som väl kräfver sin sär- 
skilda utredning, och då den icke har någon egentlig inverkan 
på mitt här föresatta mål — att visa åldersskilnaden mellan 
krossgrusets olika bäddar. PER 
I detta afseende är deremot glacialleran (A. ERDMANN) af 
synnerlig vigt och betydelse. 
Redan i några af de förut lemnade utdragen finna vi, att 
mellan de två hufvudafdelningarne af krosstensgruset — botten- 
gruset och det yngre krosstensgruset — skiktade aflagringar 
af sand och lera blifvit träffade. Sålunda hade v. Post redan 
1862 vid Strökärr funnit en »fin hvitaktig mosand» på botten- 
!) Jfr O. TORELL, Bref om Island i ÖMan NI ANER LL 18ST: 
