24 0. GUMALIUS, GLACIALA BILDNINGAR. 
| 
Sand, rödgul, fin, skiktad, fast (med ett mindre lager af 
något gröfre sand), 
Berg. 
Här ligga sålunda två slags krossgrus ofvanpå glacialsan- 
den. Ett öfre mägtigare med kantiga stenar och block delvis 
af åtskilliga kubikfots storlek; ett undre, från det öfre och 
från sanden tydligt skildt, äfven detta med ganska stora stenar, 
af hvilka somliga äro kantiga, somliga rundade till nästan runda. 
Om de varit eller voro repade, var ej möjligt att iakttaga, då 
endast få kunde åtkommas, och dessa voro ganska vitrade på 
ytan. Man skulle väl vara frestad att förklara detta undre 
krossgruslager såsom en sidomorän, synnerligen som det före- 
kommer vid dalens mynning mot en öppnare trakt och icke 
återfinnes längre in i dalen, såsom vi nedan få se. Men mot 
detta talar, dels att gruset icke är rensköljdt, dels att det är 
vid den nordöstra mynningen af den i nordost och sydvest 
gående dalen, som detta gruslager träffas, såsom man kan se 
af den bifogade höjdkartan (fig. 12) öfver Fåsjöns omgifningar. 
(Kartan är ritad i skalan 1:50000, och kurvorna ligga på 50 
fots vertikalt afstånd.) Af denna karta att döma, vill det SV- 
nas sannolikare, att en del af bottenmoränen till den från norr 
— refflorna gå i denna trakt omkring N. 6” V. — kommande 
inlandsisen blifvit framskjuten öfver Klackabergets ryggformiga 
kam samt af denna blifvit skyddad för förstörelse och seder- 
mera öfvertäckt af ytmoränen. 
Under detta grus ligger den fina glacialsanden, här — 
åtminstone vid mitt besök alldeles utan lerlager. — Under 
denna sand iakttogs intet underliggande krosstensgrus ofvanpå 
berget, men dess frånvaro kan lätt förklaras deraf, att det berg, 
som visade sig, endast var en framskjutande kant, och att från- 
varon således endast var lokal, hvilket också bäst stämmer 
med förhållandena vid den s. k. Dalgrufvan. 
Denna utgöres af en dylik skaktning, som dock icke, så- 
som vid Konungastollen, går lodrätt utan trappformigt, då ber- 
get här lutar mera tillbaka från dalen. Denna skaktning ligger 
två till trehundrade fot längre åt sydvest inåt dalen. Derifrån 
äro afbildningarne i figg. 4—6 tagna på så sätt, att fig. 4, som 
är 1 större skala än de öfriga och är i detalj — äfven i afse- 
ende på stenarnes läge och ungefärliga form — afritad efter 
naturen, är högra delen af en tvärprofil genom grufvan på 
högsta afsatsen. (Åskådaren tänkt stående nere i dalen vänd 
