4 P. A. SILJESTRÖM, OM MARIOTTESKA LAGEN. 
För att nu tydligt inse grunden för mitt resonnement i af- 
seende på volymen, så låtom oss återtaga den ursprungliga 
eqvationen 
Em te a SN 
+V +nu VV nu 
samt den deraf härledda ; 
Vv" E(l+np)— E'(1+n'8) 
Sr RA 
af hvilka den senare begagnats för att genom tillägg af en enhet 
EN 
ken enligt sakens natur skall vara ett konstant siffertal. 
Nu vet man af REGNAULTS försök med luft emellan 1—30 
atmosferer, och särskilt äfven mellan 1—2 atmosferer, att den 
elasticitet, som motsvarar den större volymen, är större än hvad 
den enligt mariotteska lagen borde vara; och så väl af REGNAULT 
sjelf, som, efter hvad man torde kunna förutsätta, af fysici i all- 
mänhet antages, att detta eger rum allt nedåt, så att mariotteska 
lagen egentligen blott skulle vara att anse såsom en gränslag. 
Under sådana omständigheter är icke annat antagligt, än att 
samma sak äfven eger rum mellan 1—2?/, atmosfer, d. v. s. att 
luften på detta stadium af täthet åtminstone icke öfverskrider 
den nämnda gränsen; ty i motsatt fall skulle luften, som straxt 
ofvanför en atmosfers tryck förhåller sig så som nyss nämnts. 
straxt under en atmosfers tryck förhålla sig på motsatt sätt, d. 
v. 8. så som REGNAULT funnit förhållandet vara med vätgasen vid 
högre pressioner, för att återigen vid något lägre tryck, i fall 
mina observationer äro rigtiga, återgå till det förra förhållandet, 
— något som synes vara fullkomligt otänkbart. Följaktligen 
— och det äfven utan afseende på den sistnämnda slutsatsen at 
mina egna observationer — måste man vid det ifrågavarande 
trycket 1—?/; atmosfer med säkerhet kunna antaga, att den 
verkliga elasticiteten, som motsvarar den större volymen, är större 
än hvad den enligt mariotteska lagen borde vara, och således 
V+V” 
Za SOM erhålles ur equat. (b) genom 
å båda sidor om likhetstecknet, beräkna qvantiteten 
äfven att det värde af 
insättande af den observerade elasticiteten i stället för den enligt 
mariotteska lagen beräknade FE"', måste vara mindre än sanna 
värdet af denna qvantitet. Denna bestämmelse af ett minimi- 
V+V 
7 
(inom elasticitetsobservationernas felgränser), så vida REGNAULTS 
värde af kan sålunda i sjelfva verket anses såsom absolut 
