4 D. HUMMEL, OM RULLSTENSBILDNINGAR. 
genomförd granskning åt denna och öfriga teoriers lämplighet 
vid de många detaljfrågornas tydande, vänder jag mig hufvud- 
sakligen mot den sist framställdas allmängiltighet för att dervid 
söka visa, om inom vårt land större områden finnas, för hvil- 
kas åsbildningar den icke eger tillämpning. 
Om ett slamtäcke samt dess erosion genom vatten, allt 
efter som inlandsisen drog sig tillbaka, utgöra väsentliga vilkor 
för denna teori, följer, att endast sådana trakter härvid kunna 
komma i betraktande, hvarest antingen detta slam, som måste 
vara äldre än åsarne, åtminstone delvis finnes qvar, eller der 
eroderande krafters inflytande kunnat göra sig tillräckligt gäl- 
lande för dess fullständiga bortförande och aflagrande på annat 
ställe. Vid teoriens tillkomst voro nästan inga andra trakter 
kända än sådana, hvilka kunde sägas ganska väl uppfylla dessa 
vilkor. Nu deremot är förhållandet kanske något annorlunda. 
Nu har en större del af sydsvenska höglandet också lemnat 
intressanta bidrag till åsarnes historia och det är för dessa 
höglandsbildningar isynnerhet, jag här önskar redogöra. 
Med det sydsvenska höglandet förstås här i allmänhet den 
del af södra Sverige, som ligger mer än 400 fot öfver hafvet 
eller en yta af omkring 300 qvadratmil. Mot låglandet i Hal- 
land och Bleking bildar det ofta ganska branta afsatser, mot 
det skånska deremot mestadels en sakta lutning och öfvergång. 
Detta högland uppstiger till omkring 1000 fot, i enstaka fall 
ännu mer, men till största delen torde det väl bilda en mer 
eller mindre kuperad platå af 400—700 fots höjd öfver hafvet. 
Den del af höglandet, hvarmed vi här egentligen sysselsätta 
oss, är den sydliga, nemligen åt S. och SV. från Vexiö ned- 
till Laholm. Omkring 46 qvadratmil äro deraf inom Småland 
och en mindre del af Halland åren 1872 och 73 undersökta, 
hvarvid jag haft till medarbetare herrar V. Karlsson, C. Lalin 
och K. A. Fredholm. Denna trakt är framställd på de båda 
topografiska kartbladen!) »Huseby» och »Ljungby», hvarifrån 
jag också lånat höjdsiffrorna för uppdragandet af nivåkurvorna 
på den bifogade åskartan?). Utom nämda kurvor för hvarje 
hundratal af fot, är äfven en topografisk höjdmarkering på 
samma karta anbragt, dels för att göra höjdförhållandena i 
stort mera åskådliga, dels ock för att visa rullstensbildningar- 
nes större eller mindre beroende af markens ojemnheter i 
1) Skala 1:100,000. 
2) Tafl. I, skala 1:200,000. 
