6 D. HUMMEL, OM RULLSTENSBILDNINGAR. 
ryds kyrka m. £fl.; den andra på en betydande och mycket jemn 
högtrakt, der åsen oftast synes vara dominerande; den tredje 
deremot framställer sistnämnde ås efter längden. 
Fig. 1. Framställning af rullstensbildningens yta i dalen mellan Sjöaryd 
och Upsala, Hinneryds s:n. Tvärprofi. 
= 
o 
ig: 2. Framställning af rullstensbildningens yta på platån S. om Hilles- 
hult, Halland. Tvärprofil. 
a. rullstensgrus. 
hb. krosstensgrus. 
Utom dessa finnas äfven exempel på sammanhängande, 
mycket regelbundna och temligen jemnhöga åsar, hvilka full- 
komligt till sitt yttre öfverensstämma med de väl bekanta från 
mellersta Sverige. De uppnå dock sällan eller aldrig på små- 
ländska höglandet den storhet som vissa i Mälardalen. Van- 
ligen äro de tvärtom mycket oansenliga, men derför ej mindre 
tydliga till sin form. 
Genom sin släta yfa skilja de sig här merändels lätt från 
krossgrusmarken, hvars yta oftast är fullsatt med rundade och 
kantiga stenblock i stor mängd. Sådana saknas likväl ej heller 
i åsarne, men äro i allmänhet väl dolda af rullsten och grus. 
Materialets rundning är ej heller för åsarne uteslutande egen- 
domlig; den tillhör äfven krossyrusets äldre och väsentligaste 
del, som derigenom, men isynnerhet genom stenarnes repning 
visar sig vara en tydlig bottenmorän. Denna rundning saknas 
deremot ofta fullständigt i krossgrusets yngre del, den, hvari 
de kantiga blocken företrädesvis förekomma, och hvars mäg- 
tighet är högst obetydlig, omkring en eller två fot. Endast 
materialets renhet är ett för rullstensbildningen mera beteck- 
