BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. SC N:o) 
Tydligen har Åsnen på den tiden bildat ett något större 
bäcken än nu; tillsvämningar egde rum då som nu från norr 
och lera afsattes endast på vissa gynsamma lokaler. Vi kunna 
således i öfverensstämmelse med den af Prof. TORELL sam- 
talsvis framställda åsigten, här icke se annat än verkliga söt- 
vattensbildningar, hvilket ytterligare bestyrkes af de öfriga 
fyndorterna såsom vid Vissjön och Ygden samt vid Ljungby 
och sjön Kösen (enl. V. Karlsson). En ytterligare bekräftelse 
derpå vinnes genom den mikroskopiska undersökning, Adjunk- 
ten P. T. CLEVE och Dr LAGERSTEDT benäget verkställt, såväl 
på leran som på de bildningar af kiselgur, för hvilka den bil- 
dar underlaget. Under det i leran inga diatomaceer anträf- 
tats!), utgöres den hvita kiseljorden endast af sötvattensformer 
för hvilka en redogörelse kommer att lemnas i den geologiska 
beskrifningen öfver trakten. 
Dessa lerors ålder i förhållande till rullstensåsarne fram- 
går klart af deras läge såväl vid Huseby som Ljungby, hvarest 
de tydligt öfverlagra åsarne. I detta förhållande mellan hvart- 
viga leran och rullstensbildningen råder en öfverensstämmelse 
med låglandsbildningar af samma art; men en skilnad förefin- 
nes derjemte, som kanske också i någon mon bestyrker det 
nyss sagda om sötvattensbassiner. På låglandet se vi nemligen 
mycket ofta, att de marina bildningarne utkila i sjelfva rull- 
stensmassans yngre del?). Om detta förhållande, såsom väl 
sannolikt är, måste anses blott och bart beteckna en nedsväm- 
ning från rullstensbildningens krön till följd af vågrörelsen 
nära hafsstranden, så få vi kanske i dessa företeelsers frånvaro 
i högtrakten se en antydan om, att dylika kraftiga vågrörelser 
derstädes icke förefunnits. Först på 30 mils afstånd härifrån 
äro lemningar af hafssnäckor (ishafsformer) kända på så stor 
höjd som 500 fot öfver hafvet. Men att af detta enstaka fall 
sluta till, att likartade förhållanden, hvad beträffar hafvets ut- 
bredning, äfven här rådde vid den tiden, vore säkerligen för- 
hastadt?). 
') Jfr Sveriges Qvartära Bildn., sid. 161. 
2 I Skåne exempelvis vid Hallandsås. I Mälardalen på många ställen 
jfr »Sv. Qvartära Bildn.» och beskr. till de Geol. kartbladen. 
3) Om man, med ledning af Prof. Erdmanns karta öfver glaciallerans 
utbredning samt det material, som genom Geol. Undersökningen blif- 
vit samladt i Sveriges vestra och södra del, söker några bestämda 
hållpunkter för kännedomen om nivåförhållandena vid glaciallerans 
afsättande, så kommer man till antydningar så märkliga, att de utan 
tvifvel böra föranleda noggrannare undersökningar. Härvid är lik- 
