12 D. HUMMEL, OM RULLSTENSBILDNINGAR. 
kritfragmenternas närvaro, såväl i rullstensgrus och sand, so 
i krossgrus, följa sambandet dem emellan. Det framgår de 
vid tvertom temligen otvetydigt, att de båda förra till stor d 
icke äro förda från Smålands högtrakter, utan tillkommit på 
grund af i närheten!) befintliga kalkhaltiga moräner. 
I de trakter, der åsarne i allmänhet äro täckta af skiktad 
aflagringar, har man redan länge insett nödvändigheten af avt 
skilja åsarnes inre, eller den s. k. kärnan, från deras yttre bes 
klädnad, eller skalet. Att denna kärna tillhör istiden, ansågs 
också redan tidigt som högst sannolikt. Ett mera bestämdt 
bevis derför vanns likväl först genom fyndet af fossila ishafs 
snäckor i den med åsarnes skal nära förbundna hvarfviga mer- 
geln, Yoldialeran?), hvilket faktum, i förening med kännedo- 
men om åsarnes underbäddning af krossgrus och dettas till: 
komst genom en inlandsis ätsjo talande skäl för, att rull- 
stensbildningen sjelf lämpligen borde anses tillhöra en period 
af köld, såsom liggande emellan och i vissa hänseenden nära 
förbunden med nyssnämnda representanter af istidens tvenne 
hos oss vigtigaste skeden. 
Att denna slutsats om klimatets beskaffenhet vid åsarnes 
bildning äfven gäller för de trakter af Sverige, der marina 
bildningar saknas, antydes icke blott af det ofta lätt följbara 
sambandet mellan låglandets och höglandets åsar, utan många 
andra förhållanden leda också till samma resultat, då de i större 
eller mindre grad häntyda på närvaron af en inlandsis, sim- 
mande isflottor eller dylikt. Bland dessa förtjena följande stort 
afseende: rullstensåsarnes i allmänhet nära öfverensstämmelse 
till riktning med refflorna3), hvarigenom de förra i likhet med 
de sednare synas beroende af inlandsisens rörelseriktning och 
således till väsentlig del också af landets allmänna lutning 
(jemte större dalsystemer), men också ofta oberoende af rätt 
FREE höjder och försänkningar?); vidare: det ej sällan 
') Detta öfverensstämmer också bäst med det på sid. 7 om åsmaterialets 
förflyttning anförda (se noten). 
2) SR 0. Torerr, »Unders. öfver istiden», Vet. Akad. Förh. 1872, sid. 47. 
Särdeles synbart såväl i Mälardalen, som i Småland omkring sjön 
Åsnen. 
") Inom Södermanland äro åsarne oberoende af den stora från V. till 
0. gående vattendelaren, som uppnår 300 fots höjd öfver hafvet (se 
öfversigtskartan tafl. 2); inom Småland och Halland finnas flere så- 
dana exempel, vackrast i sjelfva Lagadalen vid Markaryd. 
