BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 2. N:o 11. 23 
verkat till samma mål, framförallt till uppkastandet af åsar 
tvärs öfver dalar, på en plan yta eller på enstaka berg (i 
Karlskrona skärgård). Exempel gifvas äfven, der man måste 
anse markens utpräglade dalform ensam hafva gifvit flödena 
ur öfverliggande is den riktning, som var nödvändig för åsens 
uppkastande (så t. ex. N. om Alhult i Weinge s:n, bl. Ljungby). 
Att undantagen från den antydda regeln voro många 
framgår klart vid en jemförelse mellan åsarnes och refflornas 
riktning. Betydelsen af dessa undantag är också stor, emedan 
genom dem ensamt på ett enkelt sätt kan förklaras sådana 
förhållanden som: 
åsarnes ofta synbara oberoende af markens ojemnhet, deras 
många och stora afbrott, deras enstaka läge, deras ej sällan 
efter allt utseende mycket hastigt hopvräkta material (nästan 
ett krossgrus) antingen på vissa ställen uti en tydlig rullstens- 
ås), eller vid sidan af en väl bearbetad?), då i sednare fallet 
båda åsarne genom formens fulländning och parailelismen lik- 
väl antydas stå till hvarandra i ett nära samband — allt blott 
företeelser, som kunna betraktas som verkningar af de vex- 
lande förhållandena på och i inlandsisen, än bestående uti is- 
strömmars eller i allmänhet isdalars och bassiners läge ofta 
nog oberoende af platåer, bergdalar och enstaka bergmassor, 
än åter uti isens sammanhang och sprickfullhet, som antagligen 
varit mycket varierande på vissa sträckor, sidoflödenas natur- 
ligen mycket olika kraft, dels samtidigt på skilda ställen, dels 
vid skilda tider till följd af nedsmältningens större eller mindre 
hastighet o. s. v. 
Om vissa bland dessa afvikelser, särskildt hvad beträftar 
materialets beskaffenhet, genom fåtalet af observerade fakta 
hittills visat sig vara blott sällsynta undantag och derför kan- 
hända allt för litet beaktats, så är dock otvifvelaktigt, att deras 
antal växer, ju mer man med hänsyn till dem granskar sär- 
deles höglandets åsar, der hafvets senare inverkan ej kan spåras. 
Vid tanken på den mångfald af företeelser, som under en in- 
landsis' nedsmältning måste framträda, äro de också helt na- 
turliga, och riktigast torde det kanske vara att säga, att om 
regelbundenhet i åsbildningen är betecknande för vissa trakter, 
just oregelbundenhet kan vara det i lika grad för andra. För- 
hållandena äro i allmänhet så imvecklade och så skiftande, att 
') Abbeshult, Markaryd, Tansjön m. fl. 
2) Gottåsa, Loshult, Markaryd m. fl. 
