6 CLEVE, BIDRAG TILL JORDARTMETALLERNAS KEMI, 
Yttriumrodanid Qvicksufvercyanid, Y (CNS); +3 Hg (CN), + 
12 H,0. De enkla salternas blandade lösningar afsätta platta, 
sexsidiga, tafvelformiga kristaller, hvilka vid torkning öfver 
svafvelsyra förlora 7 mol. H;O (funnet 10,19, beräknadt 10,20) 
samt hela vattenhalten vid upphettning till 100”—110”. 
0,7275, gr. förlorade mellan 100—110” 0,1225 gr H, O 
samt gaf 0,4125 or. HS och 0,067 gr. Y> Os. 
Funnet. Beräknadt. 
N (CNS: I Dise 21,33 
ES(ON)3 6159 61,19 
1550 16,84 INA 
SN 100,00 
Erbiumrodanid Qvicksilfvercyanid, Er (CNS); +3 Hg (CN), 
+12 H,O, bildar platta, svagt rosenröda, 1 hett vatten lättlös- 
liga prismer, hvilka vid torkning öfver svafvelsyra förlora 
6 mol. H,O (funnet 8,42 proc., beräknadt 8,20 proc.) samt vid 
upphettning till 130” hela kristallvattenhalten. 
0,386 gr. förlorade vid upphettning till 130” 0,062 gr. 
FH5 Or samt. gaf 0,207 er. Eos och 0j05720 gts Bro ON 
Funnet. Beräknadt. z 
Er (CNS); 26,24 26,17 
Ho (CN), 38,25 d7T,42 
RO 16,06 16,41 
100,55 100,00 
Basiskt erbiumnitrat. Det basiska salt, som erhålles ge- 
nom det neutralas upphettning till börjande sönderdelning samt 
återstodens upplösning i kokande vatten och kristallisering, är 
enligt BaHr och BUNsSEN 2(Er. 03.3 NO.) + Er, 0; +9 H, O. Vid 
analys af ett på detta sätt erhållet samt väl kristalliseradt salt, 
hvilket genom pressning mellan sugpapper befriades från mo- 
derlut, visade sig sammansättningen öfverensstämma med den 
ovanliga formeln 3 Er, Os, 4 N, O;, 20 H, 0. Det af mig ana- 
lyserade saltet vittrade öfver svafvelsyra och förlorade 6,20 
procent vatten. Det af BAHrR och BUNsSEN undersökta saltet var 
luftbeständigt. i 
a, 1,18 gr. mellan papper pressadt salt förlorade öfver 
svafvelsyra 0,0735 gr. samt gaf vid upphettning med koppar 
57 C.e. qväfgas af t. 15” under barometertrycket 771 m.m. 
samt mätt öfver vatten. 
