BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. BAND. 2: N:O 14. 7 
I följd häraf erhöll det ifrågavarande mineralet namnet falsk 
tungsten eller Bastnäs tungsten och upptogs af KIRWAN i hans 
mineralogi under namn af blekröd kalksten. 
Den höga egentliga vigt, som utmärker Bastnäs tungsten, 
häntydde emellertid på att denna uppfattning af dess samman- 
sättning troligen vore oriktig, och efter GADOLINS upptäckt af 
ytterjorden dröjde det ej heller länge förr än mineralet från 
Bastnäs åter blef föremål för vetenskapliga undersökningar. År 
1803 företogo sig nämligen HISINGER och BERZELIUS att närmare 
undersöka detsamma i hopp om att finna ytterjord såsom en af 
dess beståndsdelar. Ungefär samtidigt sysselsatte sig äfven KLAP- 
ROTH i Berlin med samma ämne. Desse författare beskrifva alla 
mineralet såsom till färgen blekrödt till rödbrunt, sällan gult, i 
brottet småsplittrigt, för öfrigt derbt, ogenomskinligt, glanslöst 
= 
OO 
eller svagt skimrande samt icke synnerligen hårdt. Egentliga 
vigten uppgifves af KLAPROTH vara 4,66, af HISINGER och BER- 
ZELIUS från 4,714 till 4,935. 
Vid närmare undersökning af stenarten funno såväl BERZE- 
LIUS och HISINGER som KLAPROTH (ehuru de båda förre och den 
sistnämnde arbetade fullkomligt oberoende af hvarandra) att der- 
uti såsom integrerande beståndsdel ingick ett hittills obekant 
ämne. KLAPROTH karakteriserade detta såsom en jordart, hvilken 
han benämnde ochrottjord (af wyoos, brungul) på grund af dess 
egenskap att genom glödgning erhålla en ljusbrun färg. Sjelfva 
mineralet kallade han ochrott och angaf dess sammansättning vara 
(ÖGON OO or a Sr secr aS NR c 54,5 proc. 
USES Yn Anette Np DV ÅREN BR 24,0 » 
SMET ORT GA mn rd EE AD 
Vatten (glödgningsförlust)...... FH ORO RE 
TENORELIDISKG 23 NES BNER GLEN BOSSE LS 2 ND 
100,0 proc. 
HISINGER och BERZELIUS ansågo det nya ämnet vara oxiden 
af en hittills okänd metall, hvilken de gåfvo namnet Cerium, 
efter den kort förut af PrazziI upptäckta planeten Ceres. ”Efter 
latinska böjningen af Ceres”, säga de, ”hade den väl bordt heta 
Cererium ; men då detta faller obehagligt för uttalet, och det för 
öfrigt blott var frågan om et namn, så trodde vi at denna ore- 
gelbundenhet kunde vara tillåten ” (KLAPROTH,' som ett par år 
derefter anslöt sig till de båda svenska kemisternas åsigt, före- 
slog likväl och fasthöll vid benämningen Cererium för att und- 
