8 JOLIN, OM CERIUM OCH DESS FÖRENINGAR. 
vika härledningen af metallens namn från ordet cera (vax), men 
detta förslag vann ingen anklang.) I enlighet härmed gåfvo de 
åt mineralet från Bastnäs namnet cerit, som sedermera bibehållits. 
Enligt deras analyser består ceriten af 
Ceriumoxid... ..... något mer än 50,0 proc. 
FGTSGISyk AR (oe s  keRE NRNEOR 23,0 » 
IKrolsyrad ökallsk ar fatet Sh KSL 
JCTNOXTA. ske LEE SEE OA 
Oaktadt glödgningsförlusten här ej blifvit inberäknad, är sum- 
man likväl större än 100, hvilket HISINGER och BERZELIUS förklara 
dermed, att såväl cerimm som Jern i ceriten ingå i form af för- 
eningar, mindre syrsatta än de, i form af hvilka de blifvit vägda. 
Så väl KLAPRoTH's som de båda svenska kemisternas arbeten 
offentliggjordes 1804 i den af GEHLEN utgifna Neues allgemeines 
Journal der Chemie. Från båda hållen skickades derpå prof af 
cerit till VAUQUELIN i Paris, på det att denna auktoritet skulle 
yttra sig i frågan. VAUQUELINS arbete publicerades året derpå 
och han uttalade sig deruti afgjordt till förmån för HISINGERS 
och Brrzeiun åsigt. Enligt VAUQUELINS analys var ceritens sam- 
mansättning följande: 
(FERTUnN OKTR ÖR ND LOG 
NISCISYNAET AN See este ARE dee UR 
ISTI Ox CA RE NE BOLT AS Ne OST 
10 UE Sion AA EE MERLIN ON ga Srnanlll JAbD 
IV ab LE TIG RSS FENG NA LERA] OZ ID ekar 5 
I5,5 proc. 
Den nya oxiden blef nu föremål för åtskilliga undersökningar 
och man fann bland annat, att den ingick såsom beståndsdel i 
allanit, cerin m. ff. sällsynta mineral. Men år 1839 upptäckte 
MOsaANnDER efter fleråriga, trägna undersökningar, att hvad man 
kallat cerimmoxid i sjelfva verket var en blandning af egentlig 
ceriumoxid och en annan, ny oxid, som han benämnde lanthan- 
oxid (af tarFauretr, vara fördold). Denna upptäckt föranledde 
naturligtvis flere kemister, såsom SCHEERER, BERINGER, ÖTTO m. 
fl., att närmare studera den nya, renade ceriumoxiden. Men re- 
dan 1842 visade MOosaAnDER, att utom lanthanoxiden ännu en ny 
oxid, hvilken han kallade didymowxid (af didvunr, tvillingar, eme- 
dan den städse åtföljer lanthan-oxiden), förekom i den gamla 
ceriumoxiden och framstälde derjemte svårigheten af att full- 
komligt skilja de tre oxiderna åt. Det var alltså klart, att alla 
