, 
BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. B. 2. N:0 14. 9 
de undersökningar, hvilka före denna tidpunkt blifvit gjorda öfver 
ceriumföreningar, hade verkställts med orena preparater. Åmnet 
fick sålunda ett nytt intresse och studerades ifrigt af flere veten- 
skapsmän, hvilka numera hufvudsakligen lade an på att finna 
lämpliga metoder att skilja de tre oxiderna åt. Sedan åtskilliga 
sådana, mer eller mindre goda, blifvit upptäckta, började de sär- 
skilda oxidernas föreningar att närmare undersökas. Likväl torde, 
som jag förut nämnt, renheten äfven af de ceriumföreningar. 
som undersöktes under den närmast på MOsAnpErs upptäckter 
följande perioden, kunna ifrågasättas, alldenstund före upptäckten 
af didymens absorptionsspektrum icke någon skarp reaktion på 
denna metall fans att tillgå. Efter denna upptäckt åter hafva 
flere utförliga undersökningar öfver cerium offentliggjorts af 
RAMMELSBERG, ÖZUDNOWICZ, ZSCHIESCHE, MARIGNAC, ERK m. fl. 
Amerikanaren WoLrF har nyligen uppträdt med påståendet, 
att äfven den ceriumoxid, som vi nu anse vara fullkomligt ren, 
innehåller en främmande oxid, genom hvars (delvisa) aflägsnande 
han funnit ceriums atomvigt blifva vid pass en enhet mindre än 
hvad som den allmänt antages vara. Han blef emellertid af dö- 
den ryckt från dessa undersökningar, hvilka väl torde behöfva be- 
kräftas, innan man deraf kan draga några slutsatser. 
Ceriums förekomst. 
Såsom bekant är cerium en bland de sällsyntare metallerna 
och förekommer aldrig i naturen i fritt tillstånd. Städse i för- 
ening med lanthan och didym, bildar cerium en beståndsdel af 
åtskilliga mineralier, de flesta ytterst sällsynta, hvilka hufvudsak- 
ligen förekomma i Sverige och Norge, äfvensom i Sibirien, Grön- 
land, Nya Granada o. s. v. Sålunda uppträder cerium 1 förening 
med fluor i yttrocerit, fluocerit, med fluor och kolsyra i hamartit, 
såsom fosfat i monazit, kryptolith, såsom karbonat 1 parisit, såsom 
silikat i cerit, allanit, orthit, pyrorthit, gadolinit, tritomit, i för- 
ening med titansyra i polymignit, rutherfordit, med titansyra 
och kiselsyra i tschewkinit, mosandrit, med tantalsyra i fergu- 
sonit, hjelmit, samt med tantalsyra och titansyra 1 pyrochlor, 
polykras, aeschynit och euxenit. Af dessa föreningar är ceriten 
den enda, som förekommer i större mängd och i följd deraf 
äfven den enda, som användes såsom material för framstäl- 
lande af så väl cerium- som lanthan- och didymföreningar. 
