16 JOLIN, OM CERIUM OCH DESS FÖRENINGAR. 
tillräcklig mängd cersalt, emedan annars blott en ringa del af 
didymen utfälles. 
PArTtISoN och ÖLARKE lösa blandningen af ceritoxiderna i 
kromsyra och vatten, afdunsta lösningen till torrhet och upphetta 
återstoden till 110”. Vid tillsats af hett vatten lösas lanthan- 
och didymkromaterna, men ceriumsaltet sönderdelas, så att ce- 
riumbioxid återstår såsom ett gulhvitt, olösligt pulver. Enligt 
uppgift skall särskiljandet blifva så fullständigt medelst denna 
metod, att man kan använda densamma vid qvantitativa be- 
stämningar. 
ZSCHIESCHE, som uppger sig hafva förgäfves sökt att genom 
glödgning med soda eller oxidation med amoniumnitrat sär- 
skilja cer från lanthan och didym, använder deremot följande 
modifikation af GiBBS metod: De blandade sulfaterna lösas i 
vatten och lösningen kokas med salpetersyra och så mycket 
mönja, att all svafvelsyra kan bindas vid blyoxid. Vätskan 
färgas härvid rödgul, blysulfat afskiljes och ceriumbioxidnitrat 
(jämte lanthan- och didymnitrat, blynitrat och något blysulfat) 
går i lösningen. Denna afhälles, sedan en del bly blifvit af- 
lägsnadt genom tillsats af utspädd svafvelsyra. Det olösta bly- 
sulfatet uttvättas med salpetersyra; lösningen afdunstas till siraps- 
konsistens samt ingjutes derpå i en stor qvantitet vatten, då rent 
basiskt ceriumbioxidnitrat afskiljes. Detta uttvättas väl, öfver- 
föres till sesquioxidsulfat genom upphettning med svafvelsyra i 
öfverskott, renas medelst vätesvafla från bly och kristalliseras. 
Lösningen, som jämte lanthan- och didymnitrat ännu innehåller 
cer, kan befrias derifrån, om den fälles med oxalsyra och fäll- 
ningen glödgas samt behandlas med mycket utspädd salpeter- 
syra, då all cer i form af bioxid (dock icke ren) stannar olöst. 
HERMANN behandlar de genom glödgning af nitraterna er- 
hållna blandade oxiderna med mycket utspädd salpetersyra, löser 
återstoden i svafvelsyra, utspäder lösningen med mycket vatten 
och upphettar till kokning, då enligt hans uppgift rent basiskt 
cersulfat utfaller. RAMMELSBERG förfar på samma sätt. WOLF 
fann emellertid, att detta basiska salt ännu höll didym, hvarför 
han renade det genom att lösa det i salpetersyra och åter utfälla 
det genom att öfverföra lösningen i ett kärl, innehållande en 
stor mängd kokande vatten. Genom att upprepa detta förfarande 
erhöll han slutligen didymfritt salt. WinG använde samma me- 
tod. ERK åter uppgifver, att han erhållit rent basiskt sulfat en- 
dast genom att lösa de blandade oxiderna i salpetersyra, afdrifva 
