20 JOLIN, OM CERIUM OCH DESS FÖRENINGAR. 
måste antagas, hvilken ej kan uppdelas i Ce,O, och CeO, !), 
dels att MENDELEJEWS ceroxider, Ce,O3; och CeO,, icke förhålla 
sig analogt med oxiderna R;0; och RÖO,, utan att t. ex. Ce,O, 
sönderdelar salmiaklösning, hvilket oxiderna R,O, vanligen ej 
göra, CeO, kristalliserar reguliert ?), såsom oxiderna R;O,, men ej 
isomorft med titansyra och zirkonjord o. s. v. 
Då emellertid nästan alla de föreningar af cerium, som jag 
undersökt, erhålla betydligt enklare och naturligare formler om 
metallen antages vara treatomig, än hvad de i följd af det äldre 
föreställningssättet skulle få, så har jag obetingadt anslutit mig 
till MENDELEJEWS åsigt och således i det följande öfverallt an- 
tagit ceriums atomvigt vara 138 >). 
Metalliskt cerium. 
Den rena cermetallen är ännu icke framstäld. Den ganska 
ofullkomliga kunskap, vi derom ega, är grundad på undersök- 
ningar, som blifvit anstälda med orent material, så att den van- 
ligen ytterst ringa qvantitet metall, som erhållits, alltid varit för- 
orenad af lanthan och didym och merändels af jern. 
Såsom förut blifvit nämndt, lyckades redan ÖCRONSTEDT att 
ur ceriten erhålla ett metallkorn, som dock antagligen till större 
delen bestod af jern. BErzELIus och HISInGER erhöllo vid glödg- 
ning af en intim blandning af ceroxid och kol icke metall, utan 
endast ett svart pulver, som löste sig i klorvätesyra och, enligt 
hvad MOsANDER visat, innehöll ceroxidul. VAUQUELIN sökte förgäf- 
ves att genom glödgning af en blandning af kol och ceriumoxalat 
framställa metallen; deremot lyckades han bättre genom använ- 
dande af ceriumtartrat, som tillsammans med kimrök, olja och 
borax upphettades i en porslinsretort, vid hvars hals ett rör af 
samma ämne var fastgjordt. VAUTQUELIN erhöll likväl blott en 
ringa qvantitet små metallkulor, något förorenade af jern, men 
betydligt hårdare, sprödare samt hvitare i färgen än denna metall. 
De löstes endast med stor svårighet i kungsvatten. Orsaken till 
det ringa utbytet anser VAUQUELIN ligga deruti, att metallen är 
flygtig vid hög temperatur. Något sublimat erhöll han likväl ej 
Zu 
') Basen Ce,O, får likväl formeln Ce,,O,, om cerium antages treatomigt, 
och denna formel skiljer sig så föga från CeO,, att den torde kunna sak- 
löst ersättas deraf. 
?) Jämför sid. 28. 
3) Enligt WOLFS och WINGS bestämningar skulle atomvigten vara 137, men 
då nästan alla författare för öfrigt antagit eqvivalentvigten 46, har jag 
ej ansett lämpligt att frångå denna. 
