4 GYLDEN, BERÄKNING AF ABSOLUTA STÖRINGAR. 
Genom denna eqvation har argumentet g' blifvit ersatta 
af trenne nya, nämnligen &, X, och mz; enär de trigenome- 
triska funk. af det sista argumentet likväl endast kan antaga 
de tvenne olika värdena + 1 och — 1, så kan man, genom att 
sönderdela ofvanstående uttryck i tvenne, undvika förekomsten 
af det tredje argumentet i störingsuttrycken. Vi hafva der- 
före 
a) då m betecknar ett jemnt tal 
2n+1 
EK 
HSK = 37. Sin (2n + 1) & — Zu Sin E—u2 av) Sin Me 
1 
b) då m betecknar ett udda tal 
g=X,— u= ön Sin (2n + 1) & — e'u Sin & — ua) Sin 2ne 
i hvilka eqvationer vi för korthetens skull betecknat förhål- 
landet = med u. 
Vid användningen af dessa formler kan man anmärka 
den omständighet, att sålänge som man tilldelar åt & speciella 
värden, hvilka ej öfverskrida gränserna — 5 och > 3, så gäller 
uttrycket 
2n+1 
Tj 
DA Sin (2n + 1) e&—Z al? Sin 2ne = 
och således äfven: 
(A) g'=>X, + ue— eu Sin & 
Då deremot & erhåller värden utöfver dessa gräuser, så är 
00 2 I 
— 28”. Sin (2n + 1) £—3 om Sin 2n e= & — nt; 
0 1 
således 
(B) g'=X,— ut + ue — e'u Sin & 
mm 
Då m är ett jemnt tal kan man begagna sig af likheten 
(A), i det motsatta fallet åter af likheten (B). 
För att afkorta den följande framställningen, sätta vi 
oc S NG 
| V=u3 ön Sin (2n + 1) e — eu Sine —u Fan Sin 2n & 
| 
oo 
W = —u 2 850, Sin (2n + 1) e& — eu Sin & — uX 5 aPSin2ne 
