8 NORDENSKIÖLD, POLAREXPEDITIONEN 1872—73. 
Jag nödgades derför nöja mig med några nog torftiga geolo- 
giska iakttagelser, hvilka utvisade, att den vestra kuststräckan här 
liksom längre norr ut utgöres af fossilfri grå kiselskiffer och 
dolomit (heklahook-formation), fallande 30” till 40: mot 
SV. Talrika lösa stenar visa, att dessa bergarter äfven här- 
städes täckas 'af röda och gröna skiffrar (liefdebay-lager) 
samt af kalk- och sandstenar, rika på försteningar, tillhörande 
bergkalksformationen. 
På stränderna träffades en mängd hvalben, af hvilka några 
tillvaratogos. Dylika ben förekommo äfven på otaliga andra 
ställen af Spetsbergens kuster, t. ex. Hornsund, Dödmansören, 
Amsterdamön, Verlegenhook, Greyhook, Ryssöarna, Schoalpoint 
m. m., ferstädes i sådan mängd, att man sommaren 1873 ut- 
sände en särskild ångbåt från Norge för att tillvarataga dem 
för en i norra Norge befintlig guano-fabrik. Företaget lö- 
nade sig dock icke. För att kunna bestämma den art, Gul 
hvilken dessa ben hört, hafva vi under de olika expeditionerna 
hemfört en mängd ben, bland hvilka särskildt förtjenar om- 
nämnas öfra delen af en hufvudskål, som 1873 af kapten v. 
Krusenstjerna på Gladan hemfördes från Mosselbay. Hval- 
benen träffas i allmänhet närmast stranden, några fot öfver 
den nuvarande strandvallen, någon gång dock ett stycke in i 
landet, t. ex. i Rendalen på Kap Thordsen, hvarest vi träffat 
ett hvalben, infruset i en mosse 2? till 3 kilometer från kusten. 
De flesta hvalbenen tillhöra den art, Balena mysticetus L., 
som i forna dagar var föremål för en så storartad fångst vid 
Spetsbergens kuster. Enligt A. W. Malm tyckes dock Spets- 
bergshvalen utgjort en från den grönländska något afvikande 
varietet. Dess utom förekomma ben af hvitfisk (Delphinapte- 
rus leucas, Pallas) och af åtskilliga andra bland de djurarter, 
som härstädes utgöra föremål för fångst. 
Några få timmar efter det vi landat begynte en vestlig 
sjögång, som nödgade oss att genast återvända till fartyget 
med oförrättadt ärende. Ebb hade nu inträdt, och man kunde 
från stranden se, att kusten var omgifven af otaliga, långt ut 
1 hafvet gående, vid högt vatten dolda ref, mellan hvilka vi 
endast med svårighet funno en väg tillbaka. 
Snart voro vi dock om bord, och Polhem fortsatte sin kurs 
mot norden, längs med Spetsbergens af praktfulla berg och 
väldiga isbräer upptagna vestkust, förbi de stora fjordarna 
Hornsound och Belsound till Isfjorden, hvarest vi den 27' 
