BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 2, N:O 18, 393 
I dagningen fortsattes vägen mot Lågön, och för några 
ögonblick inbillade vi oss, att vi hade isfritt vatten ända till Par- 
ryön. Snart visade sig dock den vanliga hvita randen vid ho- 
risonten i N.O., och då vi kommo närmare, spärrades vår 
framfärd i granskapet af Brandywinebay af ett ofantligt band 
af hummoks. Tanken på en öfvervintring på Sjuöarna och till 
och med Lågön måste derför öfvergifvas. Jag beslöt i stället 
att söka vinterqvarter i Murchison-bay, men då äfven denna fjord 
var isfyld, nödgades vi vända i Hinloopens mynning. Efter 
att en stund under den mörkaste delen af natten hafva lagt 
bi vid ett högt isblock, stälde vi härifrån kosan till Mossel- 
bay, der vi kastade ankar den 3:dje sept. om morgonen. Nå- 
gra timmar derefter var platsen för den byggnad vi medförde 
utstakad, och redan under dagens lopp hjelptes alla man åt 
till grundmurens läggande. Vädret var härligt, men en gan- 
ska tjock is betäckte redan vattenytan närmast stränderna. 
Den 6:te vid middagstiden erhölls det glada bud från det 
i land sysselsatta folket, att Onkel Adam. nalkades, och kort 
derpå ångade den, lastad nära nog till relingen med kol, mossa, 
renar, m. m., in i hamnen. 
Expeditionen hade nu utan något missöde fått hela sin 
med skilda lägenheter upptransporterade utrustning samlad 
vid vinterstationen. Visserligen hade vi icke, som först afsedt 
var, kunnat uppnå Sjuöarna, hvarigenom utsigten till framgång 
för den tilltänkta isfärden betydligt minskats, men vi hade i 
alla fall ändtligen nått en för öfvervintring lämplig eller åt- 
minstone antaglig hamn; transporten af renarna, för hvilken 
innan afresan så många farhogor hystes, hade lyckats öfver för. 
väntan; omkring 3000 säckar renmossa hade i Sverge och 
Norge blifvit hopsamlade och väntade nu på lossning; tillgån- 
gen på kol var riklig och proviantförrådet dubbelt större än 
hvad som erfordrades, för Polhems besättning under den tid, 
för hvilken expeditionen var beräknad. Framtidsutsigterna, 
som voro dystra nog, medan vi lågo och väntade på Onkel 
Adam, hade sålunda betydligt förbättrats. Med friskt mod 
togo ock alla man i tag med uppförandet af huset, lossning 
af fartygen och allahanda förberedelser för viutern. Det gick 
raskt framåt, så att takstolarnas resning redan den 10:de kunde 
firas med vanligt taköl och med uppfästande på takåsen af 
den vanliga, denna gång från Norge medförda och derför nå- 
got förtorkade löfruskan. 
5 
