40 NORDENSKIÖLD, POLAREXPEDITIONEN 1872—73. 
- 
c) Flöten af ihåliga glaskulor, likaledes ibland försedda med 
märken och äfvenledes härrörande från fiskerierna vid Norges 
nordvestkust. Ett dylikt flöte, bestående af en rund glaskula 
om 125 mm. genomskärning och fortfarande omgifvet af det garn- 
. nätverk, med hvilket det varit fäst vid fiskredskapet, tillvara- 
togs under 1868 års expedition bland drifisen vid 80” 40' n. l. 
norr om Spetsbergens nordkust. Oftast äro glaskulorna runda, 
af grönt glas, med en genomskärning af 120 till 130 mm., men 
äfven ovala flöten af brunt glas förekomma. 
d) Flöten af hoprullad näfver, ofta omlindad med garn. 
Dessa härröra enligt fångstmännen från fiskerierna å "europeiska 
Rysslands rer 
e) Flöten af kork. Åfven dessa anses härröra från fiske- 
rierna på Norges vestkust. 
f) Pimpsten, vanligen svart, stundom äfven tegelbrun till 
färgen, med runda (icke till länga pipor utvidgade) hålrum. 
Pimpstensbitarna äro sällan af en knuten hands storlek och 
förekomma ymnigt, i synnerhet på vissa ställen, t. ex. vid Schoal- 
pomt. De pimpstensstycken, som under ett ofrivilligt uppehåll 
härstädes midsommartiden 1873 uppsamlades af mitt manskap, 
fylde en mindre säck. Förmodligen härrör denna pimpsten 
från Island eller Jan-Mayen. <Likartad pimpsten träffas vid 
Norges kuster, 1 synnerhet har jag sett den ymnigt vid Ham- 
merfest. 
2) Frukter från Vestindien. 1861 fann TOorrir vid Schoal- 
poimt en böna af Etada gigalobium, och 1870 fann NATHORST i 
Adventbay äfven en böna af Guilandina Bonduc. Märkvärdigt 
vär, att vi icke bland drifveden lyckats finna några bitar af 
tropiska trädslag. Orsaken härtill torde dock möjligen böra 
sökas deri, att trästycken från Vestindien blifva så genomträngda 
af vatten under den långa öfverfärden, att de sjunka, innan de 
nå fram till Spetsbergen. 
h) Drifved, oftast i smärre, tydligen mycket nötta bi- 
tar, men också i stora stammar med lemningar af grenar och 
rötter. Åfven på dessa är barken oftast alldeles afnött.' Någon 
gång bära stammarna märken efter yxhugg. Drifveden utgöres 
för öfrigt till största delen af en rödlätt barrträdsart, hvilken är 
mycket lätt och lätt tändes och brinner, äfven då den framdra- 
ges ur ett täcke af halfsmält snö. Flerestädes vid kusten före- 
kommer drifveden så ymnigt, att man kunde tala om drifveds- 
snår. Professor J. G. AGARDH i Lund har offentliggjort en ut- 
