BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 2: N:0O 18. 49 
hvarvid temperaturen föll till —10”. Natten mellan d. 7:de och 
8:de jan. fick man Beeren-Eiland i sigte. Här mötte man is- 
sörja, som hindrade att framtränga norr ut, och äfven ett försök 
att nå Beeren-Eiland måste öfvergifvas. I stället sökte man segla 
mot vester för att kringgå hindren, men svårigheterna tilltogo 
beständigt, i synnerhet genom öfverisning af fartyg och rigg, så 
att det slutligen blef nästan omöjligt att sköta seglen. Den 8:de 
uppgafs försöket, och man återvände söder ut samt ankom, efter 
att den 9:de hafva utstått en svår storm, den 11:te till Sörön. 
Hvarken mörker eller is tyckes hafva utgjort något väsentligt 
hinder för seglatsen, men väl nedisningen.”!) 
Ytterligare afsände den bekante redaren för så många före- 
tag till de arktiska farvattnen, herr ROSENTHAL i Bremen, en 
hjelpexpedition på ångaren” Grönland under kapten MELSoM. 
MELSOM afseglade från Christiansund d. 28:de jan., pejlade Jan 
Mayen d. 10:de febr., fortsatte sedermera längs iskanten, för 
undvikande af sjögång och nedisning ofta inom bältet af tunn 
nyfrusen is, och bland drifis till den 5:te mars, då hafvet vid 
75” n. lat. och 113” longitud ost från Greenwich blef isfritt. 
Om aftonen nåddes mynningen af Belsound. Packis och stora 
flak af gammal bayis lågo vid kusten, öfver 2 mil ut från land. 
Belsound var isbelagdt. Man försökte framtränga genom isen 
vidare för att nå Greenharbour, men ogenomtränglig is sträckte 
. sig från norra sidan af Belsound i böjd linie mot Saddle point. 
Den 7:de vid middagstiden nödgades derför kapten MELSOM 
vända, efter att hafva framträngt till 23 mil V.S.V. från Alkhor- 
net. Att afsända en slädexpedition till det inre af fjorden an- 
sågs ej görligt eller rådligt, då fartyget ej lyckats nå någon 
fhamn.s) 
Sjelfva fingo vi ej förr än på våren veta, att största delen af 
fångstmännen lemnat vårt granskap, och vi måste derför, åt- 
minstone under de första månaderna, vara beredda att mottaga 
och föda dem. Vi voro för öfrigt icke de enda, som detta år 
öfvervintrade i polartrakterna. Utom den amerikanska expedi- 
tionen, under HALL, och den österrikiska under PAYER och WEY- 
PRECHT, öfvervintrade ytterligare besättningen på en skandinavisk 
fångstskuta ofrivilligt i polarländerna, nämligen TOoBIESEN och 
hans fångstmän på Novaja-Semlia. En utförlig skildring af de- 
1) PETERMANN, Geogr. Mittheilungen 1873, s. 108. Tromsö Stiftstidende 
8/3; Mr 64. 23:0]e jan. 
2) Tromsö Stiftstidende d. 8:de juni 1873, n:r 46. 
