64 NORDENSKIÖLD, POLAREXPEDITIONEN 1872—73. 
var afståndet till öppet vatten från stugan endast 8 kilometer, 
"och ganska talrika fogelskaror syntes i det öppna vattnet. 
Den 13:de var dock hafvet på en obetydlig strimma i N.V. 
betäckt med nybildad is, som den 15:de, åtminstone närmast 
den gamla isen, var stark nog att bära en fotgängare. Den 
30:de gick PALANDER öfver Wijdebay. Isen var på sina stäl- 
len mycket svag, på andra högt uppskrufvad till svårpasser- 
bara iskast. Den 25:te—28:de april passerade jag jämte några 
man Hinloopens mynning. Isen var stark, men ytterst ojämn. 
Ännu i slutet af juni månad var Hinloopen belagd med is 
ända till Fosters öar. Från Spetsbergens nordkust och Sju- 
öarna kunde vi under slädfärden i maj månad icke se öppet 
vatten åt något håll, förr än vi kommo till nordostligaste delen 
af Nordostlandet, då vi från toppen af v. Otters ö den 31:sta 
maj kunde se en betydlig strimma öppet vatten, som sträckte 
sig från Smitts ö mot nordostligaste isudden af Nordostlandet 
och derifrån, såsom vi efter uppklättringen på inlandsisen kunde 
se, söder ut, ett långt stycke längs med ostkusten. 
Norr om Sjuöarna bestod isen af idel kolossala hopskruf- 
vade hummoks, och äfven öster om Sjuöarna mötte vi ofta 
kolossala gamla isblock och vidsträckta fält af gammal is. 
De flesta iskast bestodo dock af nybildade, ytterligt högt upp- 
skrufvade, skarpkantade isblock. ; 
Af' ofvanstående ser man, att Mosselbay är ytterst ogyn- 
samt belägen för en expedition, som önskar företaga slädfär- 
der norr ut. Oaktadt vi dels till följd häraf, dels till följd af 
manskapets, af otillräcklig ranson under vintern ganska med- 
tagna krafter och slutligen till följd af olyckshändelsen med 
renarna icke hade någon utsigt att nå en så nordlig bredd- 
grad, som vi hade räknat på, ville vi dock icke lemna vår 
rika slädfärdsutrustning alldeles obegagnad. Oberoende af 
den latitud, som kunde uppnås, var för öfrigt en slädfärd norr ut 
af mycket stort intresse, emedan man endast härigenom kunde 
få en på verkliga iakttagelser grundad kännedom om polar- 
isens beskaffenhet under denna tid på året. Min afsigt var 
att om möjligt låta hufvudpartiet åtföljas af 2:ne mindre, af 
hvilka det ena skulle medföra proviant till Sjuöarna och der- 
ifrån återvända, det andra åter återvända först ett stycke norr 
om nämda ögrupp. Med tillhjelp af 3:ne lappar (den fjerde 
hade just vid expeditionens afgång svårt insjuknat, såsom det 
sedermera visade sig, i skörbjugg), 2:ne för expeditionen i 
