BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 2. N:o 18. 83 
från PETERMANN, som uttryckligen förkla- 
rade, att vår anmärkning endast härrörde 
af afund och andra mindre vackra beve- 
kelsegrunder. Den stora utsträckningen, 
som v. HEUGLIN gaf landet mot söder, för- 
anledde äfven engelsmännen att vilja iden- 
tifiera det med ett på PurcHas karta under 
namn af WicHEs land öster om Spetsber- 
"gen aftecknadt land och att sålunda för en- 
gelsk räkning göra anspråk på upptäckten. 
Åfven dessa fan språk afvisades dock på det 
bestämdaste af PETERMANN. Åndtligen blef 
frågan om det nya eller gamla landets 
utsträckning fullständigt löst 1872, i det att 
2:ne norska fångstmän, ALTMAN, JOHNSEN 
och NILSEN, kringseglade detsamma och 
faststälde dess utsträckning. Det visade sig 
nu, att den af DUNÉrR och mig i norr och 
söder angifna begränsningen var fullkom- 
ligt riktig, och att såsom vi påstått hvar- 
ken König Carl Wilhelms land eller Wiches 
land existerade. De norska fångstmännens 
iakttagelser blefvo sammanstälda af pro- 
fessor Motn i Kristiania, som tillika, för 
att slita namntvisten, föreslog att, med för- 
kastande af alla de gamla namnen, benämna 
landet efter Sverges konung — Kung Karls 
land, en lösning af namnfrågan, mot hvil- 
ken, åtminstone från svensk sida, ingen an- 
märkning är att göra. På åtskilliga under 
senare åren publicerade kartor öfver polar- 
hafvet har PETERMANN med namnet Giles 
land betecknat ett land långt i nordost om 
Nordostlandets nordöstra udde, beläget lika 
mycket norr om VAN KEYLENS Giles land, 
som Kung Karls land är beläget söder om 
detsamma. Det är framtiden förbehållet att 
visa, om detta land i verkligheten existerar. 
Från toppen af v. Otters ö kunde, såsom 
jag förut nämt, något land i den af PETER-' 
MANN angifna riktningen ej förmärkas. 
'J9PUBIISOPION Je Udj9p BIJSOPIOU PIA BUTIBUT[OT YIO ae 'u9sdrogq je FUuruteswouag "OT 
'JTUBIg 'D 
'I9gIYSsIOWLWUL3 YO SSI) 'g 
