Iz NORDENSKIÖLD, POLAREXPEDITIONEN 1872—73. 
icke under sommaren bortsmälta, medan derimot på Grönland 
redan under början af juli månad snön: på glacierens yta nästan 
fullständigt bortsmält. Något spår till de glaciersjöar, vackra 
och vattenrika glacierälfvar, praktfulla vattenfall och springbrun- 
nar m. m., som öfver allt möta oss vid den grönländska in- 
landsisen, kunde här ej förmärkas, och terrängförhållandena an- 
gåfvo, att dylika bildningar äfven längre fram på sommaren 
antingen alldeles icke eller endast mycket underordnadt upp- 
träda.  Snösmältningen försiggår tydligen i en allt för obetydlig 
skala på Spetsbergen, för att dylika bildningar skulle kunna 
uppstå. 
Såsom man kunde vänta, voro klyftorna på Grönlands in- 
landsis större än på Nordostlandets, men åtminstone vid vårt 
besök vida mindre farliga, emedan de voro öppna, ej' snötäckta. 
På Nordostlandet voro derimot nästan alla klyftor spårlöst dolda 
af ett tunt hvalf af dels lös, dels tillhårdnad snö. Här måste 
man derför hvarje ögonblick vara beredd på, att en afgrund öpp- 
nade sig. för ens; fötter. Öfver, Grönlands inlandsis kunde d:r 
BERGGREN och jag framgå obundna, och till och med utan att 
hafva något rep med oss; vid vandringen på Nordostlandet bjöd 
försigtigheten derimot att hålla alla man bundna vid slädarna, 
att noga undersöka den terräng, der tältet uppslogs, att under 
nätterna med instuckna käppar utstaka det område, hvilket man- 
skapet hade lof att obundna och utan särskildt tillstånd beträda. 
Klyftorna framlöpa i allmänhet parallelt med hvarandra, i 
rak riktning; dock kröka de sig äfven under stundom, och på 
sina ställen förekomma 2:ne olika spricksystemer, som korsa 
hvarandra. Här är faran mångdubblad. Om man blickar ned 
från en öppning i snöhvalfvet, så ser man huru klyftan nedtill 
liksom upplöser sig i ett blåsvart mörker. Upptill glittra väg- 
garna af otaliga löst fästa, tafvelformiga iskristaller, liknande 
dem - man ser på sidorna af de isblock, som bilda iskasten. 
Sjelfva ytan af snön var, såsom redan förut omnämts, alldeles 
Jämn, oftast af stormarna hårdt tillpackad samt fullkomligt glät- 
tad och polerad af en snöström, som äfven den svagaste vind- 
fläkt förde fram långs marken. Denna ström af snö, eller rät- 
tare snöblandad luft, hade dock, i fall snönederbörd ej egde rum 
och i fall vinden ej var allt för våldsam, endast en höjd af 
några få fot. Den slog bräckliga bryggor af snö öfver klyf- 
torna, men fylde dem ej, bildade vid stora branter verkliga snö- 
kaskader och utplånade inom några minuter alla grundare hål 
