BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. ISS SEO LE LOV 
Skansbay bildar en liten bugt, som vid mynningen af 
Klaas Billen-bay skjuter in på östra sidan af Kap Thordsen. Ett 
vackert, af horisontela bergkalklager bildadt, skanslikt berg ( Skans- 
berget), på bugtens norra sida, har gifvit anledning till dess 
namn. Inåt öfvergår Skansviken småningom, nästan utan någon 
egentlig gräns, till ett vidsträckt lågland, som till stor del vid 
högvatten är under vatten, och som längre upp afslutas mot ett par 
numera obetydliga glacierer, hvilka fordom urgräft fjorden. Södra 
kusten bildas äfven af höga, men ej synnerligen branta berg, 
utför hvilka just i granskapet af den lämpligaste ankarplatsen 
en vissa tider mycket vattenrik snöbäck nedstörtar, hvilken ur 
de rådande gipsbergen urhålkat en mindre bassin, så regelmäs- 
sig, att man skulle tro den vara gjord af menniskohand. Den 
rådande bergarten utgöres af gråa gipslager tillhörande berg- 
kalkformationen, på detta ställe tämligen fattiga på försteningar, 
men rikligt insprängda med bollar af en bländande hvit ala- 
baster, som af fångstmännen användes till piphufvud m. m. 
Sedan den 22:dra juli blifvit använd till utflykter i omgif- 
ningarna af Skansbay, reste jag tillsammans med WIJKANDER och 
fyra man först till kolonien vid Kap Thordsen och sedermera 
till Kap Boheman. 
Kap Boheman utgör den ostligaste och största af de tre 
låga uddar, som utskjuta från Isfjordens norra strand. Jag be- 
sökte udden första gången 1864 och fann då, vid några, på sö- 
dra sidan af udden liggande holmar, kolband och en grof sand- 
sten med otydliga växtlemningar, till yttre utseendet fullkomligt 
lik en miocen sandsten från Kolfjället i Belsound. Med anled- 
ning häraf betecknade jag på min geologiska karta öfver Spets- 
bergen denna och de tvänne närmare Safehaven belägna, af samma, 
lager bildade uddarna såsom miocena. Jag erfor nu, att fångst- 
männen börjat att på Kap Boheman bryta stenkol, hvarför jag 
ville besöka stället, för att möjligen göra en rikare växtskörd 
än förra gången. Detta lyckades äfven, och till min förvåning 
fann jag, att de bestämbara växtaftryck, som nu erhöllos, till 
stor del utgjordes af ormbunkar och cycadeer. Således måste 
lagren vara vida äldre än jag förut förmodat och tillhöra en 
geologisk horisont (såsom professor HEERsS undersökningar seder- 
mera visat, juran) från hvilken några växtförsteningar förut icke 
erhållits på Spetsbergen. 
Sjelfva Kap Boheman bildar en mot hafvet tvärt stupande, 
nästan jämn, på sensommaren snö- och isfri platå af några få 
