110 NORDENSKIÖLD, POLAREXPEDITIONEN 1872—73. 
den högsta norden, endast tillhör det senaste geologiska tidskiftet, 
och att man, för att få ett motstycke till den härliga vegetation, 
som fordom rådde i dessa trakter, måste gå till länder långt sö- 
der ut. Lagren vid Kap Lyell tiöllaklägide på åtskilliga srällöe 
af några smala obetydliga kolband, och sandstenen är ofta så 
fullsatt med rundade retinitförande kolbitar, att ett verkligt kol- 
konglomerat uppstår. Några brytvärda kollager förekomma der- 
imot icke härstädes. Derimot underrättade hvitfiskfångarena mig, 
att de hämta sitt kolförråd från en bäckbrant, belägen ett stycke 
in imot Recherche-bay. Åfven detta ställe besöktes. 
En liten från glacieren kommande bäck genomskär här 
strandvallen och blottar åtskilliga lager af lera, lerskiffer och lös 
sandsten, med obetydliga kolband. Dess utom träffar man linser 
af jernlersten inbäddade i leran. Dessa linser likna linserna med 
jernlersten från Atanekerdluk och äro liksom dessa rika på växt- 
aftryck.  Växtaftryck träffas äfven ymnigt i de omgifvande 
lagren. 
För insamlande af de på dessa ställen förekommande rika 
geologiska skatter, slog jag upp mitt tält på stranden och dröjde 
här till den 1:sta augusti. Efter att hafva omsorgsfullt inpackat 
de insamlade försteningarna i tunnor, inköpta af hvitfiskfångarena, 
och försändt dem med hvitfiskfångare till fartyget, som låg för 
ankar i det inre af Recherche-bay, rodde jag tvärs öfver fjorden till 
östra sidan af den praktfulla glacier, som på inre sidan af Re- 
cherche-bay skjuter ut i hafvet. En för Spetsbergen betydlig 
älf, så stor att vi kunde ro i dess mynning, faller här ut i haf- 
vet. Dess ena sida är bildad af sjelfva glacieren, här ofantligt 
taggig och ojämn, dess andra af vertikala sandstens- och skiffer- 
lager, hvilka flerestädes stupa mot älfven med en 10 till 20 fot 
hög tvärbrant. Skiffern är så svart, att den af fångstmännen 
ansågs för stenkol, och innehåller försteningar, om ock ganska 
sparsamt. Dessa tillhöra en för Spetsbergen alldeles ny geolo- 
gisk horisont, nämligen den verkliga stenkolsperioden. Stället 
lemnar oss derför upplysningar om klimatet och landfördelnin- 
gen under detta märkliga tidskifte, från hvilket förut icke några 
försteningar erhållits på Spetsbergen. 
Ett annat särdeles märkligt förhållande, som jag var i till- 
fälle att på detta ställe iakttaga, må ännu med några ord om- 
nämnas. Då jag för att få rätt på något lager af växtförstenin- 
gar, rikare än det vid älfvens mynning, följde utmed de vid 
älfstranden blottade klipporna, påträffade jag, ungefär en engelsk 
