BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 15. aAFD. IV. N:o1. 9 
Argynnis chariclea 1861 STAUDINGER Stett. Ent. Zeit. 22, p. 348.!) 
> > 1889 AURIVILLIUS Nordens Fjärilar p. 26 fig. 3. 
Hvad slutligen beträffar den form, som finnes i Labrador, 
så kan äfven den utan svårighet skiljas från hufvudformen och 
den, som varit i tillfälle att jämföra exemplar af båda, skall 
ej tveka att anse dem såsom skilda raser. Labradorformen 
utmärker sig genom den undre sidans mörkare och djupare 
färg, ljusstrimmans (b i vidstående fig. 
1) violetta anstrykning samt midtbandets 
starka öfverpudring med brungult eller 
rödbrunt. Midtbandets fläck i fältet 4 
är 1 spetsen tvär och begränsad af en 
tjock svartbrun linie, dess sidor äro 
mer eller mindre brunpudrade så att 
den ljusa delen blir smalt rektangulär 
eller streckformig och spetsen når ej Fig. 1. argynnis chariclea 
utanför fläcken i fältet 3. Typexempla- ie Sgrdae D i 
ret till DUPONCHELS Årgynnis Boisduvali 
härstammade helt säkert från Labrador; hans namn bör derför 
behållas såsom varietetsnamn för Labradorsrasen. 
Argynnis charielea SCHNEID. var. Boisduvali DuPr. (vidstående 
Go VW: 
1832. drgynnis Boisduvali DUPONCHEL, Hist. nat. Lep. Supplem. 1. 
prilaT tis20rfur4. 
> > 1832 BoIsDUVAL, Icones d. Lep. p. 98 t. 20, £. 
5, 6 (male). 
> charielea 1833 Re Hist. Lep. Amer. septentr. 
p- 16: 
> > 1836 = Spec. Gen. Lepid. 1. t. 11 
£. 2 (mala). 
> Boisduvali 1836—41 GEYER, in Hiibner Saml. Europ. 
Schmett. t. 206 f. 1020—1022 
(mal2&). 
lata] » 1845 FREYER, N. Beitr.'ö, p. 100 t.441 f. 1 
(pessima!! aut alia species; 
Freya?)] 
> chariclea 1860 MÖSCHLER, Wien. Entomol. Monatschr. 4, 
p. 338—342. 
> » 1875 SCUDDER, Proc. Boston Soc. Nat. Hist. 
17, p. 297—299. 
> > 1889 — Butterfl. E. Un. States and 
Canada 3, p. 1808. 
1) Jfr MÖSCHLER Wien. Ent. Monatschr. 4, p. 349 note 8. 
