BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 15. AFD. IV. N:o 1. 11 
då jag emellertid endast har ett exemplar till mitt förfogande 
vågar jag ej afgöra, huruvida här endast föreligger en indivi- 
duell afvikelse eller en egen lokalras. 
Argynnis polaris Boisp. är aldrig anträffad i sydvestra 
Grönland, utan endast på ostkusten mellan 74” och 76” (2, 16) 
samt på vestkusten mellan 81” 20' och 81” 50' (20). 
Fam. Papilionide. 
2. Colias. Heela LEF. — Tafl. 2 fig. 9, 10. 
Synon. Papilio Palenn JAMESON & WILSON (2) p. 423, 425. 
Colias Hecla LEFEBURE (3) p. 384 t. 9 fig. 3-6, fig. typice (spe- 
cimina e Groenlandia).!) 
» » ZETTERSTEDT (5) p. 908. 
> Boothii HERRICH-SCHÅFFER Syst. Bearb. Schmett. Europ. 
6 p. 23 t. 96 £. 459, 460. 
> » SCHIÖDTE (8) p. 64. 
> » STAUDINGER (11) p. 301 n. 2. 
> Hecla GUENÉE Ann. Soc. Ent. Fr. (4) 4 p. 198. 
> Boothii HOLMGREN (14) p. 405. 
> Hecla HOMEYER & WOCKE (16) p. 408. 
> glacialis MC LACHLAN (20) p. 108. 
> Boothii BESSEL (22) p. 308. 
> Hecla ELwESsS Trans. Ent. Soc. London 1880 p. 140. 
Utbredn. Grönland: Polaris Bay (22); Harön, Atanekerdluk, 
Patcot, Godhavn och Auleitsivik 68” (Kolthoff !/,—1/3;); Ost- 
kusten mellan 74” och 76” (16). — Utanför Grönland: på Grin- 
nells Land (20) (och på Amerikas arktiska öar?). 
Colias Hecla synes ej förekomma i Sydgrönland, hvilket 
förklarar, att FABRICIUS ej omnämner den. Den i Europa 
(i Finnmarken och Lappland) funna formen kan lätteligen 
skiljas från den grönländska derigenom, att A har lifligare 
rödgula vingar och ej eller obetydligt gul framkant på fram- 
vingarne (hos den grönländska & är framkanten från roten 
ända till den svarta utkanten bredt gul, så att den gula färgen 
når till diskfältet och utanför detta begränsas af ribban 6), 
hvarjemte hos båda könen vingarne under äro något ljusare 
och ej så starkt grönpudrade som hot den grönländska formen. 
Ofvan är den grönländska honan i allmänhet mycket mörkare 
än den europeiska. Den europeiska formen synes mig minst 
!) Jmf. ZETTERSTEDT Ins. Lappon. p. 908. 
