BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 15. AFD. 1V. N:o1. 27 
Hymenoptera. 
Fam. Apide. 
1. Bombus hyperboreus SCHÖNH. 
Synon. Apis alpina 1780 FABRICIUS (1) Pp. 199. mm. I55 
(non LINNÉ). 
Bombus hyperboreus 1809 SCHÖNHERR Sv. Vet.-Akad. Nya 
Handl. 3035p1odibio, byg 
> areticus Q 1821 KiIrRBY Suppl. to the Append. 
of Parrys first Voyage p. 
COXNI. 
> hyperboreus 1832 DAHLBOM Bombi Scandinavize 
prA2miv19: 
> > 1840 ZETTERSTEDT (5) p. 475 n. 11. 
> > 1848 NYLANDER Adnotationes in ex- 
pos. Apium borealium p. 230n.8. 
> groenlandicus 1854 SMITH Cat. Hymen. Ins. Brit. 
Museum 2, p. 393 n. 23. 
> hyperboreus 1870 THOMSON, Opuscula 2, p. 256 
n. 14. 
> > 1872 ——  Hymenopt.Scandinav. 
2, Prot oh. 125 
> > 1881 MoraAwitz Melanges Biol. 11, 
p. 96 nn: 16. 
> » 1882 SCHMIEDEKNECHT Apid2&e Euro- 
per. Bombus p. 57 n. 6. 
Utbredn. Grönland: Harön, Atanekerdluk, Godhavn (KOoLTt- 
HOFF); Disco-ön (FEILDEN & Hart (20), KoLtHOFF); Ivigtut 
(Horst, KoLTHOFF); Östkusten 65” 35. — Utanför Grönland: 
Dovre, Finnmarken, Lappland, arktiska Finland, Novaja Semlia, 
arktiska Sibirien. 
Två hanar, flere honor samt fyra arbetare, som sannolikt 
tillhöra denna art, hafva af KOLTHOFF infångats på Grönland. 
Arbetare synas förut hafva varit okända och i riksmuseum 
finnas ej några dylika från Skandinavien. De grönländska äro 
mycket små (kroppslängden omkr. 17”), men hafva liksom 
hanarne och honorna bakkroppens spets svart; det enda, som 
med afseende på färgteckningen skiljer dem från honorna är, 
att det främre gula tvärbandet å thorax går längre ned på 
bröstets sidor. Den rödgula färgen är hos de grönländska 
