BIHANG TILL K. SV. VET.-ARAD. HANDL. BAND 15. AFD. IV. N:0 2. Öd 
bildadt och ansatt segment, och det andra benet lägger sig 
utefter Cristellarians ryggkant, följande denne ett längre eller 
kortare stycke, eller utefter hela dess längd. Frondicularia- 
bygnaden är i och med detsamma inslagen. Så se vi uti 
närvarande fall, Frondicularia alata D'ORB. lefva sida vid sida 
af Cristellaria crepidula och sin Flabellina-form. <Cristellarian 
fortlefver och mognar såsom särskild »art», men går ock upp 
såsom larvstadium i en annan form; detta larvstadium af kastas 
eller rättare sammanflyter med embryonalstadiet, och en tredje 
form, Frondicuiaria, uppkommer. Det förtjenar anmärkas, att 
Flabellina-formen af Frond. alata är i jemförelse med »Frondi- 
culariaformen> ganska sällsynt uti karaibiska hafvet, och från 
Challengers draggningar synes ej en enda Flabellina-form ha 
hemkommit, med undantag af dylika tillhörande Frond. alata. 
DÖRBIGNY'S omdöme om Flabellinorna, såsom tillhörande före- 
trädesvis en äldre skapelse än Frondiculariorna synes sålunda 
bekräftad, antydande tillika de förras ställning såsom försvin- 
nande utbildningsform från OÖristellaria till Frondicularia. 
På grundt vatten såväl som på medelmåttigt djup träffar 
man utmed våra kuster stora mängder af Biloculina- och Tri- 
loculina-former af Miliolin&e, de senare dock ej så talrikt som 
de förra. Vid försök att gruppera dessa två »slägten» till sina 
längesen beskrifna »arter» råkar man snart i villrådighet om 
deras rätta placering, ty någon gräns kan ej uppdragas mellan 
de två slägtena, så olika de än äro byggda. Hvarje form af 
Biloculina tyckes ha sin motsvarande Triloculina-form. Fig. 
6—12 åskådliggöra detta. På de större djupen 1 Atlanten 
uppträder Biloculina bulloides D'ORB. 1 stor ymnighet och med 
varieteter af yppig växt. Äfven dessa äro följda af sina 
motsvarande, egendomligt skapade triloculina, qvadriloculina, 
qvinqueloculina former. En annan djuphafsform, Biloculina 
tubulosa Costa (Biloc. longirostris? D'ORB.) har äfven sina tri- 
loculina, qvadriloculina o. s. v. former. Engelska forskare 
hafva ock längesen fästat uppmärksamheten på det ologiska 
uti bibehållandet af en del af D'OrRBIGNYS Miliolina-slägten. 
För omkring sex år sedan offentliggjorde MM. MUNIER 
CHALMAS och SCHLUMBERGER sin upptäckt om >verklig» dimor- 
fism hos åtskilliga arter af denna familj (Nouvelles observa- 
tions sur le dimorphisme des Foraminifeéres: Comptes rendus 
de TAcad. des Sc., mars et mai 1883; och: Sur la Biloculina de- 
pressa D'ÖRB. etc. par M. SCHLUMBERGER: Assoc. Franc. Rouen 
