10 A. GOÉS, OM DEN S. K. »VERKLIGA» DIMORFISMEN. 
laciniata vexla mellan 1 och 2. (Roy. microsce.”Soc. Journ. 
1888). Hos -Cristellaria crepidula F. Et M. har BrRADY iakt- 
tagit embryoner från samma kammare hos en individ, der som- 
liga voro omkring 3 gånger större än de minsta. (BRADY: 
Challenger Rep. Foramf. 1884, t. 68, ff. 1, 2): De få fall) i 
hvilka embryoner iakttagits inom moderdjuret, äro emellertid 
tillräckliga för att stadfästa den af det föregående vunna öfver- 
tygelsen, att ej blott de olika segmenten utan äfven samma 
seoment hos en individ afger olika stora och olika prolifera- 
tionsstarka embryoner. 
Redan DpARCHIAC och HAINE anmärkte i sin Description 
des animaux fossiles du groupe nummulitique de I'Inde 1853 
en del af deras arter vara försedd med mycket stor »loge cen- 
tral» i jemförelse med andra »arter» och ansågo denna skilnad 
utgöra en del af artkännemärkena. MUNIER-CHALMAS visade 
dock 1880, att samma art af en Nummulit kunde ha mycket 
olikstort embryonalsegment, och att kamrarnes eller de öfriga 
seomentens storlek och antal häraf påverkades. (Etudes sur 
les Nummulites levigata, planulata, variolaria, irregularis ctec.; 
Bullet. Soc. géol. France (3) 8, 1880 p. 300). Dylikt sågo vi 
vara fallet hos Frondicularie -och Biloculinge. Så finna vi här 
ett större och kraftigare embryonalsegment i vanliga fall afge 
vida större seoment än ett mindre embryo och häraf påverkas 
alla öfriga följande segment. Den omständigheten, att. seg- 
mentens antal i hvarje vindling och äfven deras form och 
storlek hos megasfären måste bli ganska olika med mikros- 
färens, gaf en och annan vedersakare till utvecklingsläran 
anledning att uppträda mot MUNIER-CHALMAS' åsigter: (DE 
LA HARPE: Sur limportance de la loge centrale chez les 
Nummulites: Bullet. Soc. géol. France (3) 9, 1881, p. 171). 
De hade påtagligen icke tänkt sig, att samma individ kan 
föda af sig embryoner af mycket olika storlek och kraft. 
Ett annat förhållande, äfven iakttaget af MUNIRR-CHALMAS, 
nemligen att megasfärerna af dessa nummuliter alltid voro 
af mindre storlek än de mikrosfäriska individerna, gaf ökadt 
stöd åt motståndarnes påstående. Men denna iakttagelse, om 
den eger allmängiltighet, vore lätt att stödja genom antagan- 
det, att det mycket stora och utvecklade embryonalsegmentet 
hos en megasfärisk nummulit i lifsförmåga svarar emot två 
eller tre vindlingar af ungdomsstadiet, och att det omedelbart 
afger mogenhetssegment, hvilka snart nå gränsen för förmåga 
