BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 15. AFD. IV. N:o 8. 17 
Längd, Bredd. Vigt i utblåst tillstånd. 
e) 22,5 mm. 17 mm. lädersmee 
d) 24 ge TES SE 
Ba Ta)A 24 SS 17 1 8,5 
Den ?”/; sågos flera — som det tycktes — honor af denna 
art tillsammans, och bland dem endast en gammal hane, hvil- 
ket förhållande möjligen kan tyda på, att någon häckning 
bland ifrågavarande foglar då ej försiggick, men härvid är 
dock att märka, dels att endast några dagar förut honor och 
hanar sågos parvis tillsammans och dels att de foglar, som 
togos för honor, måhända voro årsungar. Den "/, iakttogos 
flera individer af båda könen tillsammans och så var äfven 
förhållandet den ””/9, då omkring 20 st. sågos, hvilka slagit 
till i en fur, hvars fullkomligt omogna, gröna kottar de afbeto 
och förde till någon grenklyka, der hvartenda kottfjäll öpp- 
nades och de omogna fröna utplockades. Trädet lemnades ej 
af foglarne förr, än det var fullständigt utplundradt på sina 
kottar. Den ”"/,, observerades äfven några foglar af denna art. 
Nucifraga caryocatactes. 
1887 den ”/10 iakttogos 3 individer, hvilka dels sutto i en 
al och dels flögo ned på en åker i ett gärde helt nära bonings- 
husen i Söderby å Runmarö, belägen cirka 5 kilometer innan- 
för Sandhamn. En af dessa foglar blef nedskjuten och en 
annan skadskjuten, hvilken senare flaxade undan och försvann 
i den tätt invid liggande barrskogen. Sedermera ha, så vidt 
mig är bekant, några foglar af denna art ej häromkring varit 
sedda. 
Pica rustieca. 
WSSKE Sao fört la snöfastiasblFöOCkiH4sKENOTOLKSMARte 
flockar på 53—6 individer synliga här på Sandhamn, i hvars 
omedelbara närhet skator för icke längesedan häckat och der 
de nästan årligen göra försök att få häcka, men der de städse 
störas. Den "/3; började ett å Harö bosatt par af denna fogel- 
art att draga qvistar till sitt näste. Den !'"/; togos ur ett bo 
7 ägg, deraf de 6 voro till grundfärgen ljust blåaktigt gröna 
samt tecknade med eller spräckliga af grönaktigt bruna, del- 
vis sammanflutna ytfläckar samt en mängd större och mindre 
grå skalfläckar. Det 7:de ägget, som förmodligen värpts af en 
annan skathona, än den, som lagt de sex öfriga, var åter ljus- 
2 
4 
