285 0. EKBOHREN, ORNITOLOGISKA IAKTTAGELSER VID SANDHAMN. 
Et BRENNER AEA erna 
cec) 41,5 mm. 27,1 mm. Köket TOrdp: 0 gr: STA EGIDICE 
d) 41 Si 14 0 0 8 4:57 
8. a) 45 3015 20 0 1 Ro as 
bb). 41.5 30 8 7 1 1 1.5 
c) 43 30.5 8) 2 1 0 DL 
d) 43 29 18 3 1 0 3 
4, a) 39,2 29 == 0 i 2,5 
by 139;8 29,8 —--— 0 7 1,5 
e) 40 POS RR 0 SJ ilj 
d) 41 30 — 0 9 0 
FSA Dö 29 — 0 8 8 
BESS 30 —— 0 8 1 
Af dessa mått- och vigtresultat framgår alltså, att äggen 
vexlade i längd mellan 45,2 och 37,5 mm., i bredd mellan 30,5 
och 27 mm., i vigt i outblåst tillstånd mellan 20,6 och 14 
gram samt dito i utblåst tillstånd mellan 111,5 och 72,5 centi- 
gram. Af de abnormt tunnskaliga och här ofvan under 7:o 
beskrifna äggen, som till dimensionerna jemförelsevis voro 
stora, vägde emellertid 1 utblåst tillstånd det tyngsta endast 
69.5 och det lättaste 59 centigram. 
I tolf ägg af olika kullar voro sex af gulorna något ljusare 
och sex mörkare brandgula. Oftast är dock gulans färg gul- 
eller brunröd. 
Finner roskarlen att hans bo blifvit upptäckt eller af 
menniskohanden vidrördt, flyttar han icke sällan sina ägg till 
annan plats, hvilket förhållande jag vid flera tillfällen iakttagit. 
Häromkring Sandhamn och i Möja kallas i allmänhet fo- 
geln för »Vättring», numera dock icke sällan för »Roskarl>, 
men i Långviksskärs skärgård och omnejd har han erhållit 
namnet »Romtylla», enär han, som det påstås, lär vara begif- 
ven på förtärande af fiskrom. Då det gäller andra foglars 
ägg, är han heller icke någon kostföraktare och skärkarlarne 
uppgifva med' bestämdhet, att han till och med förgriper sig 
på hafstrutens äggkullar. 
Före den ””/g hade fogeln flyttat från Sandhamnstrakten, 
ty under sagda och flera påföljande dagar efterspanades han 
med noggranhet, men icke en enda individ stod till att finna. 
H:ematopus ostreologus. 
1887 '!/; observerades det för året första paret af denna 
fogelart i Sandhamns omnejd och den 17, sågos. 5 skilda par 
