^^tt sädana lokala förändringar, som pä vissa orter uppstå, 

 genom exempelvis sjöars ocli mossars utdikande och torrläggan- 

 de, vassars igenfyllande, skogsmarkers uthuggande, nyodlin- 

 gars anläggande o. s. v., skola i ganska hög grad inverka på 

 dessa orters fågelfauna är ju en alldeles påtaglig och själf- 

 klar sak. Man finner därför också ofta hurusom fåglar, hvilka 

 af Oi vetenskapsman pä en viss tid uppgifvits såsom tillhö- 

 rande en orts fauna, af en annan, vid någon senare tidpunkt 

 alls icke påträffats å samma ort och tvärtom. 



Själf har jag under ett mångårigt studerande af fågel- 

 lifvet i Göteborgstrakten och Bohusläns skärgård, på ett sär- 

 deles påtagligt sätt blifvit i tillfälle att konstatera ett 

 sådant förhållande; alldenstund just under denna tid. trakten 

 kring Göteborg undergått stora förändringar, isj-nnerhet 

 genom igenfyllandet af de oerhördt stora vassarne, som förr 

 funnos å Göta älfs båda stränder, alldeles invid staden, och 

 som gjorde denna trakt till måhända Sveriges bäst försedda 

 andjaktmarker, fullständigt vimlande af alla möjliga slags 

 änder, beckasiner, sot- och sumphöns, hvilka )ni däremot äro 

 till stor del försvunna. 



Afven andra förändringar i fågelfaunan, — mindre lätta 

 att förklara — inträffa stundom. Ett sådant högst egendom- 

 ligt förhållande har visat sig i skärgården, isjnmerhet med 

 en del vadarefåglars förekomst här under flyttningstiderna. 

 Flera arter, som förr aldrig eller högst sällsynt påträffades, 

 passera nu årligen, regelbundet här förbi i stora skaror. 

 Så är förhållandet med, isynnerhet spof snäppan, isländska 

 snäppan, kustpiparen och till en del småsnäppan. 



På grund häraf har jag trott, att det för vetenskapen 

 kunde vara af intresse, att de noteringar, som jag gjort, under 

 ett omkring oU-årigt flitigt studerande af och aktgifvande 



