BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. IV. N:0 8. 23 



Pilfinken {Passer monfamis) är äfvenledes en under hela 

 året talrikt förekommande fågel, om än ej i samma grad som 

 husfinken. Afven pilfinken lägger mer än en kull om året, 

 hvilket bevisas däraf, att flera kullar med 5 ä 7 ägg äro 

 fanna mellan den -\5 och den ^,7. Sitt bo lägger pilfinken 

 på samma sätt som husfinken, såväl under takpannor som i 

 hålkar. däremot vet jag mig aldrig hafva sett honom sätta 

 sig i besittning af svalbon. 



Bofinken (Fringilla ccelebs) förekommer allmänt häckande, 

 såväl på fastlandet, som på öarne i skärgården. Han häckar 

 i allmänhet från medio maj ; en gång påträffades till och med 

 en kull ägg redan den 1 maj. Ehuru bofinken egentligen är 

 en flyttfågel, kvarstanna dock ofta åtskilliga exemplar öfver 

 vintern, till och med under rätt stränga sådana. Så sågs 

 t. ex. vintern 1884 — 85 en hane hela vintern, vintern 1885 — 86 

 sågs flere st^-cken såväl ef som 9» vintern 1887—88 sågs 1 

 (/" och 2 $ vid flera tillfällen, vintern 1888 — 89 observerades 

 o ef och 1 9» som öfvervintrade, vintern 1889 — 90 observerades 

 en mindre flock i februari månad, hvilken antagligen öfver- 

 vintrat. Ankomsten om våren har jag noterat: 1880 den ^^/s 

 ef & ?, 1881 den ^'/s ef & '^/^ 9, 1882 i\ s o^ & '' ^ ?, 1883 ^/i 

 ef & 9, 1884 1^3 c^, 1885 273 ef & V* ?, 1886 den \3 ef & ?, 

 1N87 27/3 ^ ,«t 9, 1888 23/3 ef, 1890 (23/2 öfvervintrande ?) i",,, 

 ef, 1893 «/4, 1894 ^^3, 1895 ^ 3, 1896 22/3, 1898 ^ 4, i899 V^- 



I regel skall ju hanen komma hit före honan; och har 

 jag äfven funnit, att han ibland gör detta, men nästan lika 

 ofta har jag träffat på honor samtidigt, med de första hanarne, 

 eller endast en eller par dagar efter dem. Äfvenledes har 

 jag ofta, bland här öfvervintrande bofinkar, påträffat honor. 



Den \ 4 1888 observerade jag ute i Kattegatt, ungefär 

 midt emellan svenska och danska landet, ett större tåg 

 flyttande bofinkar — såväl hanar som honor — på väg till 

 svenska skären. Fåglarne voro mycket uttröttade och slogo 

 ned i stora skaror på de ångare och fartyg, som syntes, samt 

 voro då så medtagna, att man med händerna kunde taga flere 

 af dem. Egendomligt nog. såg jag ej en enda af dem slå 

 ned på isen, för att där hvila, ehuru hela hafvet var upp- 

 fylldt af stora sammanhängande drifisfält. Afven vid ett 

 par andra tillfällen har jag ute i Nordsjön observerat, att 

 bofinkarne utgjorde det öfvervägande antalet af de flyttfåglar, 



