BIHAXO TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. IV. N:0 4. 21» 



Kajan (Corvus moneduld) förekommer mycket allmänt i 

 Oöteborg. äfvensom pä en del ställen i stadens omnejd. Hon 

 häckar i slutet af april och början af maj. Knllarne bestå 

 af ö till G ägg. Boet lägges uti murar och torn samt uti 

 ihåliga träd. 



Ehuru kajan i regel är en flyttfågel, öfvervintrar dock 

 en stor del af dem. Ett och annat exemplar kvarstannar till 

 och med under de strängaste vintrar. 



Kajans ankomst om våren har jag noterat: 18'S1 den ^^,3, 

 1883 25,2, 1884 2S'o, 1SS7 2'/2, 1888 ^»/s. 



Kråkan {Corvus cornix) är en af de talrikast förekom- 

 mande fåglarne här på orten, hvarest hon anträffas hela året 

 rundt i oändliga skaror, ehuru en hel del flyttar bort under 

 hvarje vinter — • äfven under de mildaste. 



En egendomlig anmärkning om hennes flyttningstider 

 Hr gjord i Kolthoffs och Jägerskölds utmärkta arbete .Nordens 

 fåglar». De säga der: »I Bohusläns skärgård är hon en äkta 

 flyttfågel, som flyttar bort och återkommer ungefär samtidigt 

 med lärkan. Den ena af oss såg, under 7 års vistelse (1872 

 — 1879) vid Gullmarsfjorden, aldrig någon kråka under vinter- 

 månaderna. Detta förefaller så mycket mer anmärkningsvärdt 

 som klimatet är ganska mildt, och föda under sillfisketiden 

 förekommer rikligare än på andra ställen». 



Detta är ju ett högst eget förhållande, så mycket mera 

 anmärkningsvärdt som hon i södra delen af skärgården före- 

 kommer mycket talrikt öfvcrvintrande och ständigt har gjort 

 det, så länge jag kan minnas, eller åtminstone så länge jag- 

 intresserat mig för fägelvärlden, alltså med full säkerhet de 

 sista oO åren eller ändå längre. Emellertid lärer hon, under 

 de senare åren, mer och mer hafva utbredt sitt öfvervintrings- 

 område norrut inom denna skärgård, så att hon nu, enl. hvad 

 konsul E. DuFF, som flera år bott och jagat vid Lysekil, med- 

 delat mig, allmänt öfvervintrar äfven vid Gullmarsf jorden 

 och denna del af Bohusläns skärgård. 



En lika oräknelig skara, .'-om de öfvcrvintrande, bortflyttar 

 emellertid såsom förut nämnts under hösten och återkommer 

 på våren. Sålunda observerade jag en gång — den V^ 1888 

 — efter en långvarig och sträng isvinter, en oafbruten ström 

 af kråkor komma flyttande öfver hafvet från danska till svenska 

 landet. Vid detta tillfälle, då hela Kattegat tvärs öfver till 



