50 BOTHÉN, FÅGELFAUNAN I GÖTEBORGS- OCH BOHUSLÄN. 



i oktober — i regeln i sista hälften af denna månad — dock 

 hafva enstaka exemplar påträffats såväl tidigare, såsom den 

 ^'/t», ^V» och ^/lo 1888 som äfven senare, såsom ^^12 1895, '^'^1x2 

 1896 samt ofvannämnda exemplar, som kvarglömt sig ända till 

 den ^\ 2 1896. Den ^^/lo 1891 skötos vid Skintebo 2 exemplar 

 nr en flock på 15 å 20 stycken, eller rättare sagdt ur ett 

 tåg, ty de flögo ej i svärm utan kommo den ena efter den 

 andre med några 100 fots mellanrum. 



Som ett exempel på hvad en vrak kan förtära må följande 

 tjäna. Det exemplar, som påträffades och sköts den ^^'2 1896' 

 och blef af mig uppstoppadt, undersöktes och befanns hafva 

 magsäck och matstrupe alldeles fyllda med nyss förtärda födo- 

 ämnen, bestående af 3 mindre råttor af mellan 112 — 178 mm 

 längd, inclusive svansarne, 4 vanliga näbbmöss 83 till 116 

 mm långa, 1 kornsparf samt 2 gulnäbbade ankar. Fåglarne 

 voro styckade, men mössen och råttorna alldeles hela och 

 alltsammans så nyss förtärdt, att icke något däraf ännu börjat 

 smältas. Vraken var också trots både snö och vinter, så 

 fet, att det rent af rann smält flott från honom då han 

 flåddes. 



Kungsörnen (Äquila clirysaetus) påträffas här i trakten 

 endast under vintermånaderna och äfven då ganska sparsamt. 

 Sålunda har, sedan jaktsällskapet år 1888 började betala ut 

 skottpenningar för kungsörn, blott vid följande tillfällen sådana 

 inlämnats för erhållande af premier, näml: 1888 ^^/i2, 1890 ^n, 

 1892 1^12, 1894 19/3 och -^/é, 1895 3/12, 21/12 och ^o/ia, 1897 »/2 

 och V12, 1898 ^U och ^'^/i2, hvarje gång ett exemplar. 



De båda exemplar, som inlämnades den ^^/4 1894 och den 

 ^ 4 1898, voro äfven de skjutna under vintern och endast huf- 

 vud och ben tillvaratagna. Exemplaret den ^^,3 1894 var ny- 

 skjutet; och är detta den senaste dato, jag känner, då kungs- 

 örn här påträffats. 



Hvarje vinter ser man emellertid kungsörn i skärgården, 

 fast den är ytterst skygg och svår att komma i håll för. 



Större skrikörnen (Aquila clanga). Af denna, här i 

 norden ytterst sällsynta örnart, har nu, till de öfriga få exem- 

 plaren, som anträflats i Sverige, ytterligare ett exemplar på- 

 träffats; denna gång i Göteborgs och Bohuslän, hvarest veter- 

 ligen aldrig förr denna art blifvit funnen. 



