60 BOTHÉX, FÅGELFAUNAN I GÖTEBORGS- OCH BOHUSLÄN. 



Under höstflyttningen har jag observerat de gamla fåg- 

 larnas hitkomst år 1887 den "'7, 1888 21/7, 1889 ^e/e, 1891 ^e/v, 

 1896 '^ 7. 1897 ^^/7, hvaremot nngfåglarna ej anländt förr än 

 1887 den s/s, 1889 21/7, 1891 i^/s, 1896 s/s, 1897 20/7, 1398 t/^. 



Kustpiparen (Charadrms squatarola) är en fågel, som 

 veterligen endast nnder höstflyttningen j)asserar Bohnsläns 

 skärgård. I hans uppträdande här under dessa flyttningar 

 har emellertid en ganska märkbar förändring inträffat under 

 de senare åren. Förr var nämligen denna fågel ytterst säll- 

 synt, så att den endast en eller annan gång påträff'ades; under 

 det att den numera är, om icke precis allmän, så åtmin- 

 stone rätt vanlig. Den påträfi'as numera h varje höst, en- 

 staka, parvis, eller i mindre och större flockar. 



Detta förhållande märkes bäst om man jämför Malms 

 fauna med mina år efter år gjorda noteringar. 



Professor Malm säger: »Kustpiparen gästar, för så vidt 

 jag vet, västra Sverige ganska sällan, och då, såsom det 

 hittills visat sig, endast under hennes flyttning åt söder.» 

 Därefter omnämner han fyra exemplar, som för museum till- 

 varatagits mäml. ^0/8 1845, Vio 1869, ^^ 7 1^74 samt 26/9. 



Själf har jag gjort följande noteringar om fågeln: Ar 

 1878 såg jag den ^^/g för första gången i mitt lif kustpipare 

 och lyckades äfven skjuta den ena af dem — de voro nämligen 

 två i sällskap — vid Rya på Hisingen. Samma år sköt jag 

 den -^,10 på Hönö ytterligare ett exemplar, som var tillsam- 

 mans med 2 andra af samma art och 5 sumpsnäppor (Tringa 

 alpina). Sedan såg jag ingen kustpipare förr än den -^^ 's 1882, 

 då jag påträffade 5 exemplar å Rya, tillsammans med en stor 

 svärm ljungspolar, sumpsnäppor och småsnäppor. Därefter 

 gick åter några år, utan att han syntes tills dess jag år 1886 

 sköt ett exemplar å Hönö den ^^/8. Ar 1887 sågs ett exem- 

 plar å Hönö den ^ s; samma år sköt jag den ^^/o ett exemplar 

 ur ett par stora flockar på omkring 15 a 20 st. i hvarje 

 (detta var första gången jag såg honom uppträda flockvis). 

 Är 1888 såg jag å Hönö 4 exemplar den ^V^. Ar 1889 såg 

 jag 8 st. den '/s. 1890 såg jag 3 st. på G-rötö den ^Vs- 

 1891 sköt jag ett exemplar och såg 5 andra den s/9 o. s. v. 

 Jag har sedan dess hvarje höst dels sett och dels skjutit 

 kustpipare. Han är emellertid en fågel, som är så skygg och 

 försiktig, att jag endast lyckats skjuta ett fåtal, hvaremot 

 jag ofta sett flockar på ända till 9 stycken. 



